Справа № 397/79/26 
н/п : 2/397/652/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

12.05.2026 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Гайдар Н.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Іваненко Н.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
До суду 23.01.2026 року надійшла позовна заява від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування поданого позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зазначено про те, що 31.05.2024 року між ним та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1402-5844.
Позивач зазначає, що вказаний електронний Договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. Так, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4842, для підписання Кредитного договору № 1402-5844 від 31.05.2024 року, а також підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
- сума кредиту - 7600,00 грн.;
- строк кредитування - 300 днів;
- базовий період - 14 днів;
- знижена % ставка - 1,20 % в день;
- стандартна % ставка - 1,50 % в день-комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту. Дата повернення кредиту 26.03.2025 року.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору.
Водночас, відповідач порушив умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.
Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з позичальника наступну суму заборгованості за Кредитним договором: прострочену заборгованість за кредитом 7600,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 26896,00 гривень, що разом становить 34496,00 гривень.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
25.02.2026 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області прийнято заочне рішення у справі, позов задоволено в повному обсязі.
30.03.2026 року ухвалою судді прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2026 року.
11.04.2026 року через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначає, що розмір заявленої заборгованості є необґрунтованим та неспівмірним. Зокрема, сума нарахованих процентів значно перевищує суму отриманого кредиту, що порушує принципи справедливості, добросовісності та розумності, передбачені цивільним законодавством України. Процентна ставка за договором є надмірною (до 1,5% на день), що фактично призводить до кабальних умов для позичальника та не відповідає засадам цивільного права. Крім того, він проходить військову службу у складі Збройних Сил України під час особливого періоду, у зв`язку з чим до нього не можуть застосовуватись штрафні санкції та інші платежі за невиконання кредитних зобов`язань. Вважає, що значна частина нарахованих позивачем процентів фактично має характер штрафних санкцій.
15.04.2026 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 25.02.2026 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 05.05.2026 року.
16.04.2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло додаткове пояснення в якому останній зазначає, що позивачем було погоджено та направлено відповідачу 09.04.2026 року індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості. Останньому було запропоновано сплатити частину суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 10262,40 грн до 09.05.2026 року. Після сплати даної суми позивачем буде припинено дію кредитного договору. 
04.05.2026 року через систему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, заперечив проти їх задоволення, зокрема в частині нарахованих процентів, розмір яких є надмірним та неспівмірним із сумою отриманого кредиту.
05.05.2026 судове засідання було відкладено до 12.05.2026 року.
Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у судове засідання 12.05.2026 не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, 11.05.2026 року надав заяву до суду про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1402-5844 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу кредит у сумі 7600,00 грн строком на 300 днів з умовою сплати процентів (стандартна ставка 1,5% в день), дата повернення кредиту 26.03.2025 року.Загалом договір передбачав орієнтовну вартість кредиту 39246,73 грн.
За вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти, що підтверджується квитанцією LIQPAY № 2469408941 від 31.05.2024 року та довідкою про перерахування суми кредиту №1402-5844 від 31.05.2024 року. 
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст. ст. 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на  10.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 1402-5844 від 31.05.2024 року що складається із 7600,00 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 31516,80 грн заборгованість за відсотками.
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 4620,80 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 34496,00 гривень.
Проте, вказана сума заборгованості залишилась непогашеною відповідачем.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, ОСОБА_1 у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатив проценти за користування ними.
У відзиві на позов з фактом нарахування процентів відповідач не погоджується, оскільки є військовослужбовцем та під час особливого періоду до нього не можуть застосовуватись штрафні санкції та інші платежі за невиконання кредитних зобов`язань. 
Суд звертає увагу, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В пункті 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц.
Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 останній проходить військову службу з 23.06.2025 року. 
Отже, на дату укладення кредитного договору 31.05.2024 року та в період нарахування процентів за договором з 31.05.2024 року по 26.03.2025 року на відповідача не поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом суд зазначає наступне.
Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а договір про відкриття кредитної лінії № 1402-5844 було укладено 31.05.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, суд дійшов висновку про неправомірність застосування позивачем до споживчого кредиту денної процентної ставки у 1,5% яка, відповідно до закону, не може перевищувати 1%.
За таких обставин, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 4.6 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 1,5% у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною.
Таким чином, стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 31.05.2024 по 26.03.2025 включно у розмірі 1% в день (( 7600,00 грн. х 1% х 300 днів = 22800,00 грн), тобто в сумі 22800,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2787 від 13.01.2026 року.
Оскільки позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2346,11 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість в розмірі 30400 (тридцять тисяч чотириста грн.) 00 коп. з яких: просрочена заборгованність за кредитом - 7600,00 грн., просрочена заборгованність за відсотками - 22800,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598) судовий збір у сумі 2346,11 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 12.05.2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кедит Фінанс» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ — 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.І.Гайдар