Справа № 282/358/26
Провадження № 2/282/330/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вальчука В. В.
при секретарі судового засідання Демчук В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Кіндрась Сергій Володимирович до Любарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області у віці 48 років помер батько його довірительки ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області у вітті 86 років померла її мати ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 являється спадкоємцем всього майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , однак оформити спадщину на вказане майно ОСОБА_1 не може, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за вищевказаною адресою.
Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності.
Представник Любарської селищної ради у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у відзиві на позов, що надійшов на адресу суду зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
При цьому у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 мати позивачки зазначена як ОСОБА_3 , тоді як у свідоцтві про народження позивачки вона вказана як ОСОБА_4 .
Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/551 від 02.04.2025 року, особові імена « ОСОБА_5 » (розмовний варіант – « ОСОБА_6 ») та « ОСОБА_7 » можуть взаємозамінюватися в офіційних документах однієї особи внаслідок фонетичного зближення, використання спільних розмовних форм і особливостей мовної практики. Експертом встановлено, що ім`я « ОСОБА_3 », зазначене у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , та ім`я « ОСОБА_4 », зазначене у свідоцтві про народження позивачки як ім`я її матері, є ідентичними та стосуються однієї й тієї самої особи.
За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, що посвідчений 22.02.2013 року секретарем Старочорторийської сільської ради Любарського району, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 , 1960 р.н. 
Копія технічного паспорта на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 вказує, що замовником технічної інвентиризації є ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки № 1003 від 17 липня 2025 року, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації на ім`я ОСОБА_1 , станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з наявними даними паперових носіїв, не зареєстровано. Станом на 07.03.2024 року загальна площа житлового будинку (літ. А) становить 69,1 кв. м, житлова площа — 41,6 кв. м.
З матеріалів спадкової справи №40/2017, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 слідує, що єдиним спадкоємцем усього майна покійної за заповітом є її донька ОСОБА_1 . 
Згідно з довідкою №160 від 02.04.2024, виданою Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради, померла гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дочкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
Крім того, довідка №1286 від 22.06.2017, видана Старочорторийською сільською радою Любарського району Житомирської області, вказує на те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживала разом із дочкою ОСОБА_1 .
Витяг з гогосподарських книг №126 від 01.04.2025 року, виданий Старочорторийським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що згідно з записом в по господарській книзі №3 в с. Стара Чортория, Житомирського району Житомирської області за 2016 – 2024 роки особовий рахунок № НОМЕР_4 головою двору зазначено ОСОБА_1 якій належить житловий будинок з господарськими будівлями 1950 року забудови який знаходиться в АДРЕСА_1 .
Архівна довідка №158 від 13.07.2017, видана Архівним відділом Житомирської РДА, вказує на те, що рішенням Старочорторийської сільської ради від 21.02.1994 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,14 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,07 га. для ведення особистого підсобного господарства. 
Відповідно до постанови державного нотаріуса Романівської державної нотаріальної контори №02-31/726 від 04.11.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця.
Відповідно до довідки Старочорторийського старостинського округу Любарської селищної ради від 01.04.2025 року, житловий будинок з господарськими будівлями 1950 року забудови, який належав ОСОБА_3 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У довідці зазначено, що під час оформлення спадщини у довідці № 1286 від 22.06.2017 року, технічній документації БТІ та постанові державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/726 від 04.11.2017 року помилково була вказана адреса: АДРЕСА_2 . Зазначено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, вказаний у постанові нотаріуса за адресою АДРЕСА_2 , є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна.
Згідно інформаційної довідки №470131639 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 – відомості відсутні.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.
Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_3 , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 211, 247, 263 - 265, 271 – 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_5 , громадянкою України, в порядку спадкоємства за заповітом після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному повний текст судового рішення виготовлено 08 червня 2026 року.

Суддя:	  	В. В. Вальчук