Справа № 204/2388/26 
Провадження № 2/204/2684/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді      Черкез Д.Л.
за участю секретаря судового засідання   Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ: 

16 березня 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 у розмірі 97 900,97 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 25.09.2018  ОСОБА_1 уклала Кредитний договір № 2020687200_CARD від 25.09.2018 із АТ «ОТП БАНК» та відповідачу надано кредитні кошти, відповідно до умов та згідно порядку, визначеному кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 15.03.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений Договір факторингу №15/03/24, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 97 900,97 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 49 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 48 900,97 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Тому, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі, визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 17 березня 2026 року.
Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву.
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2020687200 (а.с. 23), відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту – 13 798,00 грн.; дата остаточного повернення кредиту – 25 вересня 2020 року; строк, на який надається кредит – визначено Графіком платежів; фіксована процента ставка у розмірі 0,01 % річних. 
Також, 25 вересня 2018 року  ОСОБА_1 підписала Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с. 24), Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору споживчого кредиту) (а.с. 25) та Анкету-Заяву на отримання кредиту/опитувальний лист (зв. бік а.с. 26-27).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Факт отримання Позичальником кредитних коштів у розмірі зазначеному у договорі № 2020687200 від 25.09.2018 року підтверджується фіскальним чеком про купівлю товарів у ТОВ «Комфі трейд» від 25.09.2018 року на суму 13 498,00 грн. (а.с. 32), видатковою накладною № ЧМАН2-0015 від 25.09.2018 року (а.с. 30), та рахунком фактурою від 25.09.2018 року (зв. бік .ас.с 29).
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач отримав у кредит обумовлені договором № 2020687200 від 25.09.2018 року грошові кошти у розмірі 13 498,00 грн., та скористався наданими кредитними коштами з метою купівлі обраних ним товарів у торгівельній мережі ТОВ «Комфі трейд».
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року у розмірі 97 900,97 грн., укладеним з Акціонерним товариством «ОТП БАНК», суд виходить з наступного.
У позовній заяві позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року у розмірі 97 900,97 грн., оскільки на підставі договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 року є правонаступником АТ «ОТП БАНК».
Так, дійсно судом встановлено, що 15.03.2024 року між АТ «ОТП БАНК» як Клієнтом та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як Фактором було укладено Договір факторингу № №15/03/24, згідно умов якого Клієнт передає а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає Кредитором за Кредитними Договорами, укладеними між клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року, укладеним з відповідачем, яке перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с. 36-40).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року в сумі 97 900,97 грн., з яких: 49 000,00 грн. – сума заборгованість за тілом кредиту; 48 900,97 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 21).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є правонаступником АТ «ОТП БАНК», та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року, який укладений з ОСОБА_1 .
Однак, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження того, що відповідно до Договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 року АТ «ОТП БАНК» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права вимоги саме за кредитним договором № 2020687200 від 25.09.2018 року, в якому боржником є ОСОБА_1 .
Будь-яких Реєстрів прав вимоги до Договору факторингу №15/03/24 від 15.03.2024 року, які є невід`ємними частинами цього договору, про відступлення права вимоги за кредитним договором № 2020687200 від 25.09.2018 року, в якому боржником є ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так само, позивачем не долучено до позовної заяви копію кредитного договору № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року, що позбавляє суд можливості встановити його зміст та суттєві умови, розмір кредиту, строк, процентну ставку тощо.
Долучена до матеріалів справи виписка з рахунку приватного клієнта № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року за період з 25.09.2018 року по 15.03.2024 року (а.с. 11-18) та розрахунок заборгованості за договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року станом на 15.03.2024 року (а.с. 48-63) судом до уваги не беруться, оскільки суду не надано копію кредитного договору № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року, що позбавляє суд можливості пересвідчитися в правильності проведеного позивачем розрахунку.
Крім того суд враховує, що згідно умов кредитного договору № 2020687200 від 25.09.2018 року (копія якого міститься в матеріалах справи) загальний розмір кредиту становить 13 798,00 грн., дата остаточного повернення кредиту – 25 вересня 2020 року; строк, на який надається кредит – визначено Графіком платежів; фіксована процента ставка у розмірі 0,01 % річних. 
Згідно ж графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту до кредитного договору № 2020687200 від 25.09.2018 року проценти за весь строк користування кредитом становлять 1,44 грн. (а.с. 24).
Водночас, в межах розгляду даної справи сума заявлена позивачем до стягнення за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року становить 97 900,97 грн., (з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 49 000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 48 900,97 грн.), що додатково свідчить про неналежність долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості, оскільки тіло кредиту заявлена до стягнення – 49 000,00 грн. в декілька разів перевищує розмір кредиту отриманий відповідачем згідно кредитного № 2020687200 від 25.09.2018 року. -  13 798,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Таким чином суд вважає, що позивачем не доведено факту відступлення АТ «ОТП БАНК» своїх прав вимоги за кредитним договором № 2020687200 від 25.09.2018 року, в якому боржником є ОСОБА_1 .
При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У частині 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі.
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2020687200_CARD від 25.09.2018 року у загальному розмірі 97 900,97 грн. задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки в матеріалах справи відсутній зазначений кредитний договір, що позбавляє суд можливості встановити його дійсні умови та пересвідчитися в правильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» слід відмовити в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.
На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя           Д.Л. Черкез