Справа № 385/702/25 
Номер провадження 1-кп/404/290/25 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Фортечний районний суд м. Кропивницького в складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 , 
при секретарі       ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №12024121120000207 про обвинувачення
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійною освітою, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:
- 22.01.2024 вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, 
за участю учасників судового провадження: 
прокурора       ОСОБА_5 ,
захисника       ОСОБА_6 ,
обвинувачених      ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
25.12.2024 близько 21.00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у відпустці поза виконанням своїх обов`язків з несення військової служби, та обвинувачений ОСОБА_3 відпочивали в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належному їх знайомій ОСОБА_7 , вживаючи алкогольні напої разом з ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 . 
Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили сварку з потерпілим ОСОБА_8 , яка в подальшому переросла в бійку. У цей час як у ОСОБА_4 , так і у ОСОБА_3 на ґрунті таких, що виникли раптово, неприязних відносин виник спільний злочинний намір на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, групою осіб з ОСОБА_3 , підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , де стоячи один навпроти останнього завдав три послідовні удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_8 . Від отриманих ударів потерпілий втратив рівновагу та впав спиною на диван, який знаходився позаду. 
ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , став правою ногою на шию ОСОБА_8 , який перебував в положенні лежачи на спині та умисно, зі значною силою лівою ногою завдав не менше 5 послідовних ударів в область голови та грудної клітки потерпілого ОСОБА_8 . Після чого, у той час як потерпілий знаходився в положенні сидячи, ОСОБА_4 кулаком правої руки умисно зі значною силою наніс не менше 3 послідовних ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 . 
Надалі ОСОБА_3 , діючи умисно групою осіб з ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який перебував в положенні сидячи, де кулаком правої руки, зі значною силою наніс не менше 3 послідовних ударів в область грудної клітки, від яких потерпілий впав до землі. 
ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_8 , стоячи біля потерпілого, умисно, правою ногою наніс не менше 5 послідовних ударів в область грудної клітки.
Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, пошкодженням парієтальної плеври, тканини легень, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; перелому груднини, перелому лівого ріжка щитовидного хряща, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості кожне зокрема; множинних синців та саден обличчя, шиї, грудної клітки, верхніх кінцівок, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень кожне зокрема. 
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці події.
Смерть ОСОБА_8 настала відразу після отриманих ним тілесних ушкоджень у вигляді гострої крововтрати внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, пошкодженням парієтальної плеври, тканини легень.
Розуміючи протиправність свого діяння, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 залишили тіло вже померлого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжили відпочивати.
Вказаними діями, як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України.

2. Позиція сторони захисту.
Стороною захисту висунуте обвинувачення не оспорюється.

Допитаний у судових засіданнях 23.02.2026 та 11.03.2026 обвинувачений ОСОБА_4  вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України визнав повністю та показав, що вчинив його за часу, місця, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Так, 25.12.2024 близько 12 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_3 за місцем проживання останнього вживав алкоголь – всього близько 250мл. Вечором разом з ОСОБА_3 він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , після чого – до домоволодіння прийшов потерпілий ОСОБА_8 , де вони разом розпивали алкогольні напої. Надалі між ним та потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт, пов`язаний з тим, що ОСОБА_8 образив ОСОБА_7 та не вибачився. Пізніше, перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_7 , сидячи на дивані поряд із потерпілим ОСОБА_8 , він декілька разів ударив лівою рукою в область обличчя, від чого ОСОБА_9 упав на диван, після став однією ногою на шию потерпілого. Згодом, вгамувавшись, він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжили розпивати алкоголь. Пізніше конфлікт знову продовжився, ОСОБА_8 ударив його кулаком, після чого почалась бійка, в ході якої він разом з ОСОБА_3 били потерпілого ОСОБА_8 в область грудної клітини та голови. Чітко описати кількість та послідовність завданих потерпілому ОСОБА_8 ударів він не може. Близько 22 год. 00 хв. бійка припинилась і вони лягли спати. Він також вказав, що ганчіркою, яку попросив у ОСОБА_7 , витирав обличчя потерпілого ОСОБА_8 від крові. У цей час ОСОБА_8 був живий, та, вкрившись, він ліг спати на кушетці. Після того, як зранку його розбудила ОСОБА_7 , він дізнався про смерть ОСОБА_8 та викликав на місце події поліцію. Його позиція є добровільною, він розкаюється та жалкує про вчинене, визнає скоєння дій, вказаних в його обвинуваченні. 

Допитаний у судовому засіданні 11.03.2026 обвинувачений   ОСОБА_3  вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України визнав повністю та показав, що вчинив його за часу, місця, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Його позиція є добровільною, він розкаюється та жалкує про вчинене, визнає скоєння дій, вказаних в його обвинуваченні. 

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, обставини якого встановлені судом, вина кожного з обвинувачених підтверджується такими дослідженими судом доказами:
– показаннями допитаної у судовому засіданні 18.12.2025 свідка ОСОБА_7 , згідно з якими вона раніше знайома з обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але часто з ними не спілкувалася. Також вона раніше знайома з потерпілим ОСОБА_8 , оскільки наймала його для роботи на городі, близьких стосунків з ним не мала. Чи знайомі між собою та у яких стосунках перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 їй невідомо. 
25.12.2024 близько 16 год. 00 хв., вона сама знаходилась вдома за адресою:  АДРЕСА_3 . У цей час до її домоволодіння без запрошення прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щоб спільно відпочити та пригостити її алкогольними напоями. ОСОБА_3 помітив на її щоці шрам та запитав яким чином він був спричинений, на що вона розповіла, про те, як ОСОБА_8 , будучи у стані сп`яніння, вдарив її в обличчя ножем. Згодом, вживши трохи алкоголю, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_8 з`ясовувати сосунки. Вона припустила, що ОСОБА_3 з ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_8 разом вживали алкогольні напої, оскільки, повернувшись до неї приблизно за дві години, орієнтовно близько 18 год. 00 хв., вони були більш сп`янілі, ніж до цього. Потерпілого ОСОБА_8 разом з обвинуваченими у цей час не було.
Надалі вона з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжили разом відпочивати, вживаючи алкогольні напої. За деякий час, ОСОБА_4 сказав, що треба ОСОБА_8 з веранди в дім завести, бо він там замерзне. Вона здивувалась та обурилась, що ОСОБА_8 перебував у неї вдома, оскільки заборонила останньому приходити до неї. Завівши ОСОБА_8 в будинок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали конфліктувати з ОСОБА_8 , штовхати та бити його, зокрема, ОСОБА_3 першим почав завдавати потерпілому ОСОБА_8 ударів, після чого ОСОБА_4 продовжив бити потерпілого. Коли від штовхань та побоїв ОСОБА_8 впав, ОСОБА_4 , будучи взутим у масивні військові черевики типу берців, вдарив останнього ногою в ділянку грудної клітини. В свою чергу ОСОБА_3 , будучи взутим у чорні кросівки, також завдавав ударів ногами потерпілому ОСОБА_8 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вдвох продовжували бити потерпілого ОСОБА_8 руками та ногами здебільшого у грудну клітину та по тулубу, однак найбільше ударів завдавав ногами ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованим щодо потерпілого. У цей час вона намагалася припинити бійку, однак їй не вдалося. Загалом обвинувачені завдавали потерпілому ОСОБА_8 ударів орієнтовно протягом 2 годин, при цьому він не міг чинити опору з огляду на їх інтенсивність. Оскільки бійка не завершувалась, вона хотіла вигнати їх з будинку, зокрема ОСОБА_8 , на що ОСОБА_4 сказав, що нехай ОСОБА_8 «проспиться», а тоді піде. Крім того, ОСОБА_3 , взявши в неї ганчірку, витер ОСОБА_8 обличчя від крові, дав подушку, щоб останній ліг спати.
У подальшому вони продовжили відпочивати, а ОСОБА_8 залишився лежати в будинку. Згодом вона звернула увагу, що ОСОБА_8 перестав сопіти та не рухався, на що ОСОБА_4 , відмахнувшись, сказав, що він спить. Вночі стан здоров`я ОСОБА_8 ніхто не перевіряв. Зранку, коли вона почала проводжати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з дому, оскільки мала йти у справах, останні виявили, що ОСОБА_8 не мав ознак життя. Так, ОСОБА_4 перевірив у ОСОБА_8 пульс і зрозумів, що останній мертвий. Вона почала наполягала, щоб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викликали на місце події поліцію, на що ОСОБА_4 погодився, натомість ОСОБА_3 , у свою чергу, хотів втекти, чому вона завадила, та знову наполягла на необхідності залишитись і викликати працівників поліції. Надалі ОСОБА_4 викликав працівників поліції, які через 10 хвилин прибули на місце події і виявили труп потерпілого ОСОБА_8 . 
Вона підтверджує, що за її участю, а також за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ході слідчих експериментів було відтворено обставини події правопорушення, що мало місце у її домоволодінні. Потерпілого ОСОБА_8 вона не била, у тому числі друшляком, а 25.12.2024 до початку вказаних в обвинуваченні подій була вдома сама. Вона повністю підтверджує усі обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченими, які вказані у обвинувальному акті; 

– рапортом старшого інспектора чергового відділення №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП від 26.12.2024 ЄО №5261, згідно з яким 26.12.2024 о 04:38 год. до чергової частини відділення №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що телефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він разом зі знайомими на дорозі по вул.Шевченка в с.Могильне знайшли мертвим побитого ОСОБА_8 , хто наніс останньому тілесні ушкодження не повідомив. (т.1 а.п.3);
– заявою ОСОБА_7 про надання працівникам поліції добровільного дозволу на огляд домоволодіння за адресою:  АДРЕСА_3 (т.1 а.п.4);
– протоколом огляду місця події від 26.12.2024 з додатками, згідно з яким було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено труп ОСОБА_8 зі слідами насильницької смерті, а також виявлено та вилучено: покривало зеленого кольору з візерунком та слідами РБК, резинове взуття, губку синьо-оранжевого кольору, черевики оливкового кольору, ганчірку червоного кольору, светр синього кольору, футболку чорного кольору, 3 склянки об`ємом по 50 мл, подушку синьо-білого кольору зі слідами РБК, шапку чорного кольору (т.1 а.п.5-7, 8, 9-44), що надалі визнані речовими доказами, на які накладено арешт (т.1 а.п.83-85, 98-99);
– протоколом огляду місця події від 26.12.2024 з додатками, згідно з яким було оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено та вилучено: змив РБК, 3 скляні чарки, скляна пляшка від горілки з маркуванням «Хлібний дар» (т.1 а.п.45-46, 47, 48-57), що надалі визнані речовими доказами, на які накладено арешт (т.1 а.п.83-85, 98-99);
– протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 26.12.2024 з фототаблицею, в ході якого вилучено належні останньому речі: штани синього кольору, кофту шерстяну чорного кольору, шкіряну куртку коричневого кольору, а також зразки крові ОСОБА_8 (т.1 а.п.73-76, 77-82), що надалі визнані речовими доказами, на які накладено арешт (т.1 а.п.83-85, 98-99);
– протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2024, згідно з яким 26.12.2024 15 год. 00 хв. було затримано ОСОБА_3 , в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено належні останньому речі: кофту зеленого кольору зі слідами РБК, джинсові штани зі слідами РБК, кросівки чорного кольору зі слідами РБК (т.1 а.п.106-109);
– протоколами отримання зразків для експертизи від 26.12.2024, згідно з якими у ОСОБА_3 відібрано зразки рідкої крові та зразки букального епітелію (т.1 а.п.116, 121-122);
– висновком експерта «СЕ-19/112-25/239-БД від 06.03.2025, згідно з яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 , які наведені в таблиці результатів (т.1 а.п.128-134);
– протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.12.2024, згідно з яким 26.12.2024 15 год. 00 хв. було затримано ОСОБА_4 , в ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено належні останньому речі: штани камуфляжні «піксель» темно-зеленого кольору зі слідами РБК (т.1 а.п.145-148);
– протоколами отримання зразків для експертизи від 26.12.2024, згідно з якими у ОСОБА_4 відібрано: зрізи нігтів з пальців правої та лівої рук, змиви з долонь, дактилоскопічні відбитки пальців та долонь, зразки рідкої крові та зразки букального епітелію (т.1 а.п.155-156, 157, 160-161);
– висновком експерта «СЕ-19/112-25/235-БД від 10.03.2025, згідно з яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_4 , які наведені в таблиці результатів (т.1 а.п.167-173);
– експертною довідкою №13 від 26.12.2024 та висновком експерта №34 від 22.01.2025, згідно з якими на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 встановлено наявність тілесних ушкоджень обличчя, шиї, грудної клітки, верхніх кінцівок, які утворились за вказаного в обвинуваченні часу від дії тупих, твердих предметів, та з огляду на кількість тілесних ушкоджень, вони утворились від багаторазового прикладання діючої сили, яка діяла зі значною силою прикладання, зокрема як від ударів кулаками, так і від взутими ногами. Смерть ОСОБА_8 настала від гострої крововтрати внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, пошкодження парієнтальної плеври, тканини легень, та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вказаними ушкодженнями. З огляду на локалізацію тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_8 , останній в момент їх отримання знаходився як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях відносно осіб, що їх завдавали. У крові ОСОБА_8 виявлено етиловий алкоголь в кількості 3,39 г/дм3, що відносно живих осіб належить до тяжкого ступеня отруєння алкоголем (т.1 а.п.179, 180-184);
– висновком експерта №34-2 від 22.01.2025, згідно з яким на підставі висновку судово-медичної експертизи трупа №34 від 22.01.2025 встановлено відсутність на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (т.1 а.п.191-192);
– заявами ОСОБА_7 від 27.12.2024 про надання добровільної згоди на проведення слідчого експерименту за її участі та у належному їй домоволодінні (т.1 а.п.245, т.2 а.п.14, 32);
– протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2024 з оптичним диском та стенограмою, в ході якого за участі ОСОБА_3 було відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті (т.1 а.п.246-249, т.2 а.п.1-13);
– протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2024 з оптичним диском та стенограмою, в ході якого за участі ОСОБА_4 було відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті (т.2 а.п.15-18, 19-31);
– протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2024 з оптичним диском та стенограмою, в ході якого за участі свідка ОСОБА_7 було відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті та які повністю підтверджують висунуте обвинувачення (т.2 а.п.33-35, 36, 37-46);
– висновком експерта №34-3 від 18.03.2025, згідно з яким з урахуванням висновку судово-медичної експертизи трупа №34 від 22.01.2025 встановлено, що тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_8 могли утворитися за обставин, вказаних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів 27.12.2024 та надалі призвести до смерті потерпілого. З огляду на характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 після їх отримання не міг виконувати які-небудь самостійні дії (т.2 а.п.50-52);
– висновком експерта №59 від 03.01.2025, згідно з яким кров ОСОБА_4 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.п.57-58);
– висновком експерта №58 від 03.01.2025, згідно з яким кров ОСОБА_3 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.п.63-64);
– висновком експерта №57 від 03.01.2025, згідно з яким кров ОСОБА_8 належить до групи 0бв за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.п.69-70);
– висновком експерта №22 від 03.02.2025, згідно з яким при судово-медичній експертизі змивів з лівої руки ОСОБА_3 знайдено кров, видову належність якої встановити не вдалося, при експертизі змивів з правої руки останнього крові не знайдено. (т.2 а.п.75-76);
– висновком експерта №64 від 14.02.2025, згідно з яким на вилучених під час обшуку речах ОСОБА_3 , а саме: на кофті, штанах та взутті виявлено сліди крові людини, що має групу 0бв та може належати потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.81-84);
– висновком експерта №23 від 03.02.2025 з додатком, згідно з яким за результатами судово-медичної експертизи зрізів нігтів з лівої руки ОСОБА_4 виявлено кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_8 не виключається (т.2 а.п.89-91, 92);
– висновком експерта №21 від 03.02.2025 з додатком, згідно з яким за результатами судово-медичної експертизи зрізів нігтів з правої та лівої рук ОСОБА_3 виявлено кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_8 не виключається (т.2 а.п.97-99, 100);
– висновком експерта №63 від 14.02.2025, згідно з яким на вилучених під час обшуку штанах ОСОБА_4 з піксельним малюнком темно-зеленого кольору виявлено сліди крові людини, що має групу 0бв та може належати потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.105-107);
– висновком експерта №60 від 14.02.2025, згідно з яким на вилучених під час огляду місця події за адресою: двох змивах РБК виявлено кров людини, що має групу 0аВ за ізосерологічною системою АВ0 та може належати потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.112-114);
– висновком експерта №62 від 14.02.2025, згідно з яким на вилучених під час огляду трупа речах, належних ОСОБА_8  виявлено кров людини, що має групу 0бв за ізосерологічною системою АВ0 та може належати потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.119-122);
– висновком експерта №61 від 14.02.2025, згідно з яким на взутті, вилученому під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено кров людини, що має групу 0бв за ізосерологічною системою АВ0 та може належати потерпілому ОСОБА_8 (т.2 а.п.127-130);
– висновком експерта №24 від 03.02.2025, згідно з яким на змивах з обох рук ОСОБА_4 виявлено кров, видову належність якої встановити не вдалося (т.2 а.п.135-136);
– висновком експерта №СЕ-19/112-25/3437-БД від 13.05.2025, згідно з яким на гумових чоботях чорного кольору, вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено сліди крові, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_8 з імовірністю походження даних ДНК-профілів не менше, ніж 99,99% (т.2 а.п.192-202);
– висновком експерта №СЕ-19/112-25/3814-БД від 13.05.2025, згідно з яким на черевиках оливкового кольору кольору, вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено сліди крові, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_8 з імовірністю походження даних ДНК-профілів не менше, ніж 99,99% (т.2 а.п.208-221);
– протоколом огляду предмету від 15.05.2025, згідно з яким було оглянуто пакети з взуттям, вилученим під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 (т.3 а.п.1-2);
– протоколом проведення додаткового слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 13.05.2024 з додатком, в ході якого свідком було відтворено механізм спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень (т.3 а.п.53-57).

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені вищевказаними доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеною вину як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 у його вчиненні, відтак кваліфікує дії кожного з обвинувачених за ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України – як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.
Оцінюючи досліджені докази, суд керувався наступними мотивами.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що для кваліфікації умисного вбивства суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу обвинувачених.
Статтею ст.24 КК України визначено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.02.2024 у справі №401/268/21, визначальним для кваліфікації кримінального правопорушення з матеріальним складом є суб`єктивне ставлення винуватого до наслідків своїх дій. У аспекті встановлення підстави кримінальної відповідальності, юридичної оцінки суб`єктивного ставлення до вчиненого, суд повинен враховувати, що за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків виокремлюють визначений (пов`язаний із передбаченням конкретного наслідку) і невизначений (альтернативний) умисли, коли свідомістю винного охоплюється можливість настання двох або більше альтернативних наслідків. Небажання смерті потерпілого не виключає умисної вини. При невизначеному умислі, різновидом якого є альтернативний умисел, кваліфікація здійснюється в залежності від тих наслідків, які були фактично заподіяні.
Крім того, у разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, як це слідує з пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них.
Особи є співвиконавцями умисного вбивства, якщо вони діяли з умислом на вчинення цього злочину та завдали потерпілому різні тілесні ушкодження, незалежно від того, яке з них виявилося безпосередньою причиною смерті останнього. При цьому домовленість про спільне вчинення злочину може відбутися в будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що виражені через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір (згідно з правовими позиціями Верховного Суду у справах №733/249/16-к від 24.10.2018, №646/8077/17 від 17.11.2021, №760/7012/17-к від 14.01.2025).
Так, згідно з рапортом старшого інспектора чергового відділення №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП (т.1 а.п.3), протоколом огляду місця події (т.1 а.п.5-7, 8, 9-44), протоколом огляду трупа ОСОБА_8 (т.1 а.п.73-76, 77-82) судом встановлено факт умисного вбивства потерпілого ОСОБА_8 , причиною смерті якого згідно з експертною довідкою №13 від 26.12.2024 та висновком експерта №34 від 22.01.2025 (т.1 а.п.179, 180-184) є гостра крововтрата внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, пошкодження парієнтальної плеври, тканини легень, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вказаними ушкодженнями. Крім того, вказаним висновком експерта зафіксовано наявність на тілі трупа ОСОБА_8 тілесних ушкоджень обличчя, шиї, грудної клітки, верхніх кінцівок, які утворились за вказаного в обвинуваченні часу від дії тупих, твердих предметів, та з огляду на кількість тілесних ушкоджень, вони утворились від багаторазового прикладання діючої сили, яка діяла зі значною силою прикладання, зокрема як від ударів кулаками, так і взутими ногами. 
На підставі сукупності досліджених доказів, з урахуванням показань обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 та відомостей, отриманих за результатами проведення слідчих експериментів за участі останніх, судом встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які вказують, що за об`єктивними даними смерть, заподіяна потерпілому ОСОБА_8 , є прямим наслідком протиправного впливу з боку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме: нанесення ними зі значною силою ударів, зокрема ногами, в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 . Вказане також підтверджується висновком експерта №34-3 від 18.03.2025 (т.2 а.п.50-52).
Факт спричинення як обвинуваченим ОСОБА_4 , так і обвинуваченим ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що стали причиною смерті, безумовно підтверджується, серед іншого, об`єктивними доказами – висновками експертів: №№61, 64 від 14.02.2025 (т.2 а.п. 81-84, 127-130), №№ СЕ-19/112-25/3437-БД, СЕ-19/112-25/3814-БД від 13.05.2025 (т.2 а.п.192-202, 208-221), згідно з якими на взутті, належному обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вилученому під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено кров потерпілого ОСОБА_8 з імовірністю походження даних ДНК-профілів не менше, ніж 99,99%, а на взутті, вилученому під час особистого обшуку у ОСОБА_3 , виявлено кров людини, що може належати потерпілому ОСОБА_8 . Отже має місце прямий необхідний для кваліфікації діяння причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями обвинувачених та наслідками у вигляді смерті потерпілого.
Вирішуючи питання про доведеність вини та наявність в обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 суд врахував всі обставини вчиненого діяння, зокрема спосіб його вчинення, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинувачених і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Так, суд вважає, що сукупність усіх обставин діяння, вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є особами молодого віку (1978 та 1988 року народження відповідно), механізм, характер, кількість ударів та їх локалізація, зокрема спричинення зі значною силою та інтенсивністю не менше 10 цілеспрямованих послідовних ударів руками, ногами в ділянку грудної клітини та голови потерпілого, значний проміжок часу, протягом якого завдавались такі удари (приблизно протягом двох годин) особі похилого віку (1960 року народження), а також факт неприпинення протиправних дій після падіння потерпілого на диван та на підлогу, неможливість потерпілого чинити опір (згідно з висновком експерта т.2 а.п.50-52), агресивність дій обвинувачених, зокрема ОСОБА_3 , про яку вказувала свідок ОСОБА_7 , зумовлена скаргами останньої на завдані їй потерпілим образи та станом алкогольного сп`яніння, – вказують на наявність в обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умислу на заподіяння смерті потерпілому. 
Оскільки вчиняючи ті або інші дії, що із закономірністю тягнуть за собою настання певних наслідків, особа здатна їх передбачити як невідворотний чи можливий результат своїх дій, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , завдаючи протягом тривалого проміжку часу зі значною силою ударів ногами у грудну клітину та голову потерпілого, будучи осудними, були здатні усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій, передбачати їх суспільно небезпечні наслідки, і свідомо припускати їх настання, відтак вчиняли вказані в обвинуваченні дії зі спільним умислом.
У цьому аспекті, суд також зауважує, що якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Відтак, суд вважає встановленим поза розумним сумнівом факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_4 , без попередньої змови між собою, умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 за вказаних в обвинуваченні обставин, а раніше наведені досліджені судом докази беруться судом до уваги як достовірні, допустимі, належні та достатні у своїй сукупності для доведення винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому їм обвинуваченні.

Мотиви призначення покарання, вирішення питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження
Згідно з положеннями ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Водночас, суд враховує та використовує як джерело права положення п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). 
Обвинувачений  ОСОБА_3  вчинив особливо тяжкий закінчений умисний злочин проти життя та здоров`я особи, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо (т.3 а.п.105), на обліку в закладах з надання наркологічної допомоги не перебуває та за допомогою не звертався (т.3 а.п.103), звертався за допомогою до лікаря психіатра з діагнозом «1-60.30» (т.3 а.п.102), осудний, раніше не судимий (т.3 а.п.107).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: повне визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема способу його вчинення та ролі обвинуваченого ОСОБА_3 у співучасті, раніше зазначених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.
Обвинувачений  ОСОБА_4  вчинив особливо тяжкий закінчений умисний злочин проти життя та здоров`я особи, неодружений, є військовослужбовцем та учасником бойових дій (т.3 а.п.111-112, 114-115, 119), за місцем проживання характеризується посередньо (т.3 а.п.124), на обліку в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває та за допомогою не звертався (т.3 а.п.1121, 122), осудний, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку (т.3 а.п.126-128, 130-131).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає: повне визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проходження військової служби в умовах воєнного стану та участь у бойових діях.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням усіх обставин кримінального провадження та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема способу його вчинення та ролі обвинуваченого ОСОБА_4 у співучасті, раніше зазначених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, зокрема проходження ним військової служби в умовах воєнного стану та участь у бойових діях, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.
Беручи до уваги те, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2024 ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді обмеження волі строком на два роки та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, і він вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, застосувавши правила переведення менш суворого виду покарання в більш суворий, встановлені ч.1 ст.72 КК України.
Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою.

Вирішення питання щодо майна, на яке накладено арешт, речових доказів та судових витрат
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні у рівних частках.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Так, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2024 у справі №385/1877/24 на майно, вилучене в ході оглядів місця події, огляду трупа та обшуків осіб від 26.12.2024. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років. 
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 26.12.2024 року.
Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років. 
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2024, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 10 (десять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 26.12.2024 року.
Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 46028 грн. 51 коп. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 46028 грн. 51 коп. 

Речові докази:
– речі, вилучені під час оглядів місця події, огляду трупа та обшуків осіб від 26.12.2024, а також матеріали об`єктів взуття (т.1 а.п.83-85, т3 а.п.3) – знищити;
– зрізи нігтів (т.2 а.п.140) – зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2024 (т.1 а.п.98-99) на речі, вилучені під час оглядів місця події, огляду трупа та обшуків осіб від 26.12.2024, які визнано речовими доказами, долю яких вирішив суд, – скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Фортечного районного суду
м.Кропивницького          ОСОБА_1