Справа № 740/304/25
Провадження № 2/740/155/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача 
У січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 5074102 від 10.07.2021 в сумі 25 327,51 грн, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. 
Позов мотивовано тим, що 10.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» та відповідач уклали договір про споживчий кредит № 5074102, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Товариство виконало умови договору і надало ОСОБА_1 фінансовий кредит шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок у сумі 10 000,00 грн, однак відповідач свої обов`язки не виконав, через що у нього виникла заборгованість, яка становить 25 327,51 грн.
11.11.2021 згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №12Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 4381257 від 29.07.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло право вимоги до відповідача.
Усупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.04.2025 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.
Ухвалою суду від 04.06.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 , вищезазначене заочне рішення скасовано та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалами суду від 26.08.2025 та 08.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Івашка В.В. про витребування доказів.
08.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Івашка В.В. надійшло до суду клопотання про витребування доказів, згідно з якими заперечив отримання відповідачем кредитних коштів. Наполягав на тому, що надані позивачем до суду письмові докази не завірені належним чином і містять ознаки фіктивності щодо передачі прав від Кредитора до Нового Кредитора. Доданий до позовної заяви договір про надання споживчого кредиту №5074102 від 10.07.2021, укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , містить пункт 1.3 про те, що кредит надається на 15 днів. Термін повернення кредиту - 25.07.2021. При цьому Договір не містять підпису споживача. У витягу з додатку до договору факторингу №12Т від 11.11.2021, який підписав генеральний директор ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., зазначено суму заборгованості 25 327,51 грн. З відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів здійснювались до 17.10.2021. Враховуючи наведене, просив суд зменшити суму заборгованості за кредитом, врахувавши незаконне нарахування процентів попереднім кредитором поза межами строку дії кредитного договору.
У поданих до суду через систему «Електронний суд» письмових поясненнях представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. зазначив, що 10.07.2021 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» відповідачем подано заявку на отримання кредиту № 5074102. ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 , який особисто зазначений у кредитному договорі, було направлено електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор Z9990. При цьому PDF-файлом договору, який міститься в матеріалах справи як додаток до позовної заяви, у разі його завантаження на пристрій та подальшого відкриття за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення для роботи з PDF-файлами підтверджується наявність накладеного електронного підпису. Таким чином стверджував, що позивачем до матеріалів справи долучено належні та допустимі докази укладення Договору про споживчий кредит № 5074102 від 10.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , чим доведено правомірність заявлених позовних вимог.
Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2021 ОСОБА_1 подав ТОВ «МІЛОАН» анкету-заяву на видачу кредиту №5074102, у якій надав свої особисті дані. 
10.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір про споживчий кредит № 5074102, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній пунктом 1.2 договору, на строк, визначений пунктом 1.3, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах і в строки, передбачені Договором (а.с. 32 зворот-27).
Відповідно до п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн.
Строк кредитування встановлено 15 днів з 10.07.2021 (п. 1.3), з можливістю продовження на пільгових або стандартних (базових) умовах (пункти 2.3.1.1 та 2.3.1.2). Термін повернення кредиту і сплати комісії та процентів визначено 25.07.2021 (п. 1.4).
Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 15 650,00 грн (п. 1.5). Комісія за надання кредиту 1 900,00 грн, нараховується одноразово за ставкою 19,00 % від суми кредиту (п. 1.5.1). Проценти за користування кредитом 3 750,00 грн, нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка 5,00 % (п. 1.6). Тип процентної ставки фіксована, а особливості її нарахування визначені п. 2.2, 2.3 (п. 1.7).
Кредитні кошти надаються шляхом переказу на Картковий рахунок позичальника (п. 2.1), який сплачує комісію та проценти у розмірах, зазначених у п. 1.5.1-1.5.2 Договору, у термін, зазначений у п. 1.4 (п. 2.2.1). У разі продовження строку кредитування позичальник додатково сплачує комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2 або стандартною ставкою п. 1.6, відповідно до п. 2.3.
Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 Договору (п. 2.2.3).
Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства (п. 6.1), а прийняття пропозиції про укладення договору передбачає погодження з усіма його додатками та невід`ємними частинами (п. 6.3), укладення договору в електронній формі є юридично еквівалентним підписанню власноруч (п. 6.4). Договір набуває чинності з моменту укладення (п. 7.1).
Кредитодавець має право відступати, передавати та іншим чином відчужувати права за договором на користь третіх осіб без згоди позичальника (п. 3.2.6). Невід`ємними частинами договору є Графік платежів (Додаток №1) та Паспорт споживчого кредиту (Додаток №2).
Згідно з копією платіжного доручення №50908841 від 10.07.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн.
Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення, у відповідача наявна заборгованість за договором № 50908841 у розмірі 25 327,51 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 747,00 грн; заборгованість за відсотками 14 680,51 грн та прострочена заборгованість за комісією 1 900,00 грн (а.с. 11 зворот - 12).
Позивач направляв відповідачу досудову вимогу від 27.09.2024 про усунення порушення кредитних зобов`язань, однак останній належним чином не відреагував та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав.
Норми права, які були застосовані судом
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов такого висновку.
Згідно з частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Саме такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, зазначеним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вищезазначеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Мотивована оцінка і висновки суду
Як встановлено судом, відповідач на веб-сайті кредитодавця створив анкету-заяву на кредит на умовах, які вважав зручними для себе. У анкеті-заяві він зазначив свої персональні дані, зокрема, паспортні дані, ідентифікаційний номер, дату народження, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, реєстрації та проживання тощо. 
У подальшому, у зв`язку з погодженням анкети-заяви 10.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №50908841 в електронному вигляді з використанням електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 103 зворот).
Підписанням договору відповідач підтвердив, що перед укладенням договору він ознайомився та погодився з усіма умовами та зобов`язався неухильно дотримуватися умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів. 
Отже, зазначене свідчить про те, що алгоритм дій щодо укладення договору з ТОВ «МІЛОАН» виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1 міг отримати кредитні кошти. При цьому, будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно ОСОБА_1 , які стосуються підписання кредитного договору, у матеріалах справи відсутні. 
Крім того, з відомостей про щоденні нарахування та погашення, наданих первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що боржником частково здійснювалися оплати на погашення кредиту.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт укладення 10.07.2021 Договору про споживчий кредит №50908841 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .
Доводи представника відповідача про нарахування первісним кредитором процентів поза межами дії кредитного договору не заслуговують на увагу, з огляду на передбачену договором можливість його пролонгації.
Так, з Договору вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 визначили, що кредит надається (строк кредитування) на 15 днів та домовились (пункт 2.2), що Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування, зазначений в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 Договору. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних - базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору.
Також у Договорі (пункт 2.3.1) передбачені умови пролонгації строку кредитування, а саме, що продовження зазначеного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином.
Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua і далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості за кредитом. Можливі періоди продовження строку кредитування 3, 7 та 15 днів.
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачає, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб зазначений цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору.
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Тобто, укладаючи Договір, його сторони визначили строк кредитування (15 днів) та можливість пролонгації цього строку як шляхом вчинення часткової оплати заборгованості (пролонгація на пільгових умовах, відповідно на 3, 7 або 15 днів), так і шляхом продовження користування кредитними коштами (пролонгація на стандартних (базових) умовах, строк якої на може перевищувати 60 днів).
Згідно з долучених до позовної заяви відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 50741102 ОСОБА_1 сплатив ТОВ «МІЛОАН» 25 липня 2021 року 300 грн тіла кредиту, 565 грн процентів за кредитом та 300 грн комісії за пролонгацію.
Тобто позичальник не провів погашення в повному обсязі сум, передбачених договором у межах первісного строку кредитування, натомість, частково сплативши тіло кредиту та проценти, а також комісію за пролонгацію, тому вчинив дії, необхідні для пролонгації строку кредитування на пільгових умовах на 3 дні.
У подальшому ОСОБА_1 аналогічним чином здійснював дії, направлені на пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах (сплачував частину заборгованості за кредитом, процентами та комісію за пролонгацію) 29 липня 2021 року, 01 серпня 2021 року, 20 серпня 2021 року, пролонгуючи таким чином кожного разу строк кредитування двічі на 3 та на 15 днів на пільгових умовах, після чого припинив проводити будь-які оплати за Договором, що було підставою для пролонгації строку кредитування на стандартних умовах на 60 днів.
Тому останнім днем строку кредитування (днем повернення кредиту), в межах якого кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитом, є 17 жовтня 2021 року. Саме з 10 липня до 17 жовтня 2021 року здійснений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за процентами за користування кредитом, яку просив стягнути позивач.
Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» пред`явило вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, передбачених кредитним договором.
Щодо стягнення комісії суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
За відсутності доказів сплати відповідачем 1 900 грн передбаченої Кредитним договором комісії, зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню судом.
Щодо переходу до нового кредитора прав вимоги за кредитним договором суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №12Т, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» за плату відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» своє право грошової вимоги до боржників за низкою договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
Із пункту 6.2.3 договору відступлення слідує, що право вимоги переходить від кредитора до нового кредитора в день підписання цього договору.
Тоді ж ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підписали реєстр прав вимог із якого слідує, що товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на суму заборгованості 25 327,51 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8 747,00 грн; заборгованість за відсотками 14 680,51 грн та прострочена заборгованість за комісією 1 900,00 грн.
Зазначені Договір факторингу та Витяг з Додатку до цього Договору підписані уповноваженими особами сторін та скріплені їхніми печатками.
Крім того, позивачем до матеріалів справи було долучено докази оплати за Договором факторингу №12Т від 11.11.2021, а саме відповідні платіжні інструкції.
Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5074102 від 10.07.2021 в день підписання Договору факторингу №12Т від 11.11.2021.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, у зв`язку з чим заборгованість у загальній сумі 25 327,51 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Судовий збір
При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Витрати на правничу допомогу
Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрат, пов`язаних з правовою допомогою, суд виходить із такого.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у позовній заяві вказаний орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 серпня 2024 року, укладеного між «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Стародуб Іриною Володимирівною, та додаткову угоду №5074102 від 30 листопада 2024 року до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 серпня 2024 року.
Відповідно до детального опису робіт, складеного 30 вересня 2024 року, адвокат Стародуб І.В. надала позивачу такі правничі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» -1,5 год - 2 250,00 грн, складання позовної заяви - 3 год - 3 000,00 грн, формування додатків до позовної заяви - 1 год - 750,00 грн.
В Акті про підтвердження факту надання правничої допомоги від 30 листопада 2024 року сторони погодили, що адвокат Стародуб І.В. надала клієнту правничу допомогу загальною вартістю 6 000,00 грн.
Разом з цим, керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача 6 000,00 грн витрат на правову допомогу. Аналізуючи матеріали суддя вважає, що визначений адвокатом розмір оплати є дещо завищеним, враховуючи, що предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 25 327,51 грн, тобто справа відноситься до малозначних, сума заявлених витрат на правову допомогу є непропорційною щодо ціни позову, тому сума витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 2 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, статтями 205, 207, 512, 514, 525, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081 ЦК України, суд
УХВАЛИВ :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 5074102 від 10.07.2021 в розмірі 25 327 (двадцять п`ять тисяч триста двадцять сім) грн 51 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 42649746, адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ