МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 р.  	№ 400/12595/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005, 	
про	визнання протиправним та скасування наказу від 24.06.2025 року № 661 о/с; стягнення 106 219,19 грн,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі – відповідач, ГУНП в Миколаївській області) та просить: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області «По особовому складу» від 24 червня 2025 року №661 о/с , яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого поліції ОСОБА_1 зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на підставі пункту 3 частини 1 ст.67 Закону України «Про Національну поліцію» на строк з 23.06.2025р. по 21.08.2025р; 
- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (54005 м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва буд. 5, код ЄДРПОУ 40108735) на користь ОСОБА_1 рнокпп: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за липень 2025р. за посадою інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в сумі 21 600,1грн
- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (54005 м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва буд. 5, код ЄДРПОУ 40108735) на користь ОСОБА_1 рнокпп: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за серпень 2025р. за посадою інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в сумі 4736 грн; 
- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (54005 м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва буд. 5, код ЄДРПОУ 40108735) на користь ОСОБА_1 рнокпп: НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористанні ним 02 доби щорічної відпустки за 2015р., за невикористанні 18 діб щорічної відпустки за 2017 рік, за невикористанні 22 доби щорічної відпустки за 2022рік, за невикористанні 23 доби щорічної відпустки за 2023 рік, за невикористанні 24 доби щорічної відпустки за 2024 рік, за невикористанні 22 доби щорічної відпустки за 2025р. в сумі 79 883, 09 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржувані ним накази є протиправними, оскільки 24.06.2025 року до нього застосовано відсторонення від виконання службових обов`язків і зарахування у розпорядження. Це різні за правовою суттю та правовими наслідками заходи, які не можуть діяти одночасно. Також, позивач зазначає, що внаслідок видання оскаржуваного наказу були порушені права позивача на отримання належного рівня грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки на які він отримав під час проходження служби в Національній поліції. Так, приписами п.3 ч.2 Порядку №623 визначено, що грошове забезпечення виплачується у разі застосування до поліцейського запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку тримання під вартою - в розмірі, який встановлюється виходячи з розрахунку окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції. Тому, навіть, якщо прийти до висновку про відповідність вказаного наказу Відповідача вимогам ч.6 ст.67 Закону № 580 Відповідач зобов`язаний був нарахувати та виплатити Позивачу грошове забезпечення з розрахунку окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції лише під час перебування Позивача під вартою у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», яке мало місце протягом лише двох днів: 24.06.2025р. – день поміщення до місця попереднього утримання та 25.06.2025 року, який є днем звільнення Позивача з -під варти у зв`язку з внесенням за нього застави ще 24.06.2025р. А тому нарахування грошового забезпечення позивачу у значно більший період з 24.06.2025р року по 05.08.2025 року є таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, позивачу не було виплачено у повному розмірові грошову компенсацію за не використанні ним відпустки. З огляду на таке, позивач був змушений звернутись до суду з цим позовом, позов просить задовольнити. 
Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 26.11.2025 року. 
Ухвалою від 08.12.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволення позовних вимог та зазначає, що оскаржувані накази є правомірними, оскільки були прийняті в повній відповідності до норм чинного законодавства. Відповідач жодним чином, крім того як перебування позивача під вартою не володів інформацією, що було запобіжний захід застосований у вигляді застави, оскільки останній після звільнення з-під варти позивач набув фактичної можливості виконувати свої службові обов`язки, а отже мав обов`язок прибути до місця несення служби, у незалежності від того, до якого органу поліції його було попередньо тимчасово зараховано та повідомити Відповідача про зміну запобіжного заходу у вигляді застави. Тоді як, відповідно до ухвали Інгульським районним судом міста Миколаєва від 24.06.2025 застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №62025150010001066 від 10.02.2025 за ч. 3 ст.368 КК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 23.06.2025 до 21.08.2025 включно. Саме зазначена ухвала була підставою для зарахування позивача у розпорядження на строк з 23.06.2025 до 21.08.2025, тобто який зазначений в ухвалі суду. Щодо одночасного видання оскаржуваних наказів, то відповідач зазначає, що як послідовність спочатку видано наказ ГУНП від 24.06.2025 № 655 о/с відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) Позивача на час проведення службового розслідування, а потім як наслідок після отримання Відповідачем ухвали Інгульського районного суду міста Миколаєва від 24.06.2025 відповідно до якої до ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою видано наказ ГУНП від 24.06.2025 № 661 о/с яким останнього зараховано у розпорядження Головного управління, тому ці два процеси не суперечать один одному, можуть бути послідовними або паралельними етапами в управлінні особовим складом та діяти одночасно. Також, відсутні підстави для проведення перерахунку грошового забезпечення позивача, оскільки розрахунок саме у тій сумі, що виплачена позивачу був здійснений правомірно. 
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти обґрунтувань відповідача та повністю підтримав позовні вимоги. 
Ухвалою від 04.02.2026 року суд викликав в судове засідання та допитати в якості свідків, які надали свідчення у судовому засіданні 18.03.2026 року.
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Наказом ГУНП від 19.07.2021 року № 415 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП.
24.06.3025 року за № 47196 - 2025 до ГУНП з МУ ДВБ НПУ надійшов лист щодо призначення та проведення службового розслідування за подією, зазначеній у Доповідній записці.
Наказом ГУНП від 24.06.2025 року № 1818, із змінами внесеними наказом ГУНП від 01.07.2025 року № 1897, призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію ГУНП. 
23.06.2025 року працівниками ТУ ДБР старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано в порядку статті 208 КПК України та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексуУкраїни.
24.06.2025 року Інгульським районним судом міста Миколаєва старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 23.06.2025 року до 21.08.2025 року із правом внесення застави у розмірі 605 тисяч 600 гривень.
Наказом ГУНП від 24.06.2025 року № 655 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) на час проведення службового розслідування.
Також, наказом ГУНП від 24.06.2025 року № 661 о/с яким інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого поліції ОСОБА_1 зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області відповідно до пункту 3 частини 1 ст.67 Закону України «Про Національну поліцію» на строк з 23.06.2025 року по 21.08.2025 року на підставі ухвали Інгульським районним судом міста Миколаєва від 24.06.2025 року у зв`язку з застосуванням до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
02.07.2025 року начальником ГУНП в Миколаївській області затверджено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
07.07.2025 року ГУНП в Миколаївській області видано наказ № 1950 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та вжиття заходів дисциплінарного впливу до окремих поліцейських ГУНП в Миколаївській області», яким до Позивача за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Миколаївській області від 05.08.2025 №789 о/с Позивача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч.1 п.6 Закону України «Про Національну поліції» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Позивач вважаючи протиправними наказ ГУНП в Миколаївській області «По особовому складу» від 24 червня 2025 року №661 о/с щодо його зарахування у розпорядження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на строк з 23.06.2025р. по 21.08.2025р, а також розрахунок його грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі Закон № 580-VІІІ).
Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з вимогами статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до ч.ч. 1, 3-5 ст. 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 67 Закону Закону №580-VIII зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі застосування до поліцейського тримання під вартою як запобіжного заходу. 
Так, судом встановлено, що позивача спіним наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області «По особовому складу» від 24 червня 2025 року №661 о/с було зараховано у розпорядження Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на підставі пункту 3 частини 1 ст.67 Закону України «Про Національну поліцію» на строк з 23.06.2025 року по 21.08.2025року. Підставою для видання зазначеного наказу була ухвала Інгульського районного суду міста Миколаєва від 24.06.2025 року, якою застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №62025150010001066 від 10.02.2025 за ч. 3 ст.368 КК України ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 23.06.2025 до 21.08.2025 включно. При цьому, строк зарахування позивач у розпорядження вказаний у наказі відповідає строку зазначеному в ухвалі суду. 
З огляду на вищезазначені норми, а також встановлені під час розгляду справи обставини суд не знаходить підстав для визнання оскаржуваного наказу протиправним. 
Суд відхиляє посилання позивача на неможливість видання одночасно наказу «По особовому складу» від 24 червня 2025 року №661 о/с щодо зарахування його у розпорядження до ГУНП у Миколаївській області та наказу №655 о/с від 24.06.2025 щодо відсторонення від виконання службових обов`язків через відмінності за правовою суттю та правовими наслідками заходи, які не можуть діяти одночасно. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону №580-VIII поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
Згідно ч. 1 ст. 17 Дисицплінарного статуту відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку. 
Таким чином, відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) на час проведення службового розслідування є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування, тобто відсторонення призупиняє виконання обов`язків за поточною посадою. 
Тоді як, зарахування у розпорядження (ст.67 Закону №580-VIII ) – це тимчасовий статус, який фактично означає, що поліцейський перебуває «поза штатом» не виконує обов`язків за конкретною посадою і очікує призначення на нову посаду або звільнення, але залишається у списку особового складу, отримуючи грошове забезпечення відповідно до Постанови КМУ від 14.09.2016 №623. 
При цьому, ні Закон №580-VIII, ні Дисциплінарний статут не містить застережень щодо неможливості одночасного застосування цих заходів. До того, ж суд враховує, що ці два накази були видані відповідачем послідовно, спочатку видано наказ ГУНП від 24.06.2025 № 655 о/с відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) позивача на час проведення службового розслідування, яке було призначене наказом від 24.06.2025 № 1818, а потім наказ ГУНП від 24.06.2025 № 661 о/с, яким останнього зараховано у розпорядження Головного управління на підставі ухвали Інгульського районного суду міста Миколаєва від 24.06.2025 відповідно до якої до ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, у цих двох наказів дві різні підстави видання. 
Також, суд в ході розгляду справи не знайшов підтвердження обґрунтувань позивача щодо невірного нарахування позивачу грошового забезпечення за липень, серпень 2025 року. 
Так, постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. за №623 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення поліцейських зарахованих у розпорядження ( надалі Порядок №623). яким визначено механізм виплати грошового забезпечення поліцейським зарахованим у розпорядження ( п.1 Порядку № 623).
Відповідно до п. 3 ч. 2 Порядку № 623 грошове забезпечення виплачується у разі застосування до поліцейського запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку тримання під вартою - в розмірі, який встановлюється виходячи з розрахунку окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції. 
Оскільки, наказом ГУНП в Миколаївській області від 05.08.2025 №789 о/с Позивача, який знаходиться у розпорядженні ГУНП в Миколаївській області, звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.6 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), тому нарахування та виплата грошового забезпечення позивача здійснювалось відповідно до п.3 ч.2 Порядку №623, як такого до якого застосовано запобіжний захід тримання під вартою протягом строку тримання його під вартою - в розмірі, який встановлюється виходячи з розрахунку окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що Відповідач зобов`язаний був нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з розрахунку окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за стаж служби в поліції лише під час перебування позивача під вартою у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», яке мало місце протягом лише двох днів: 24.06.2025р. – день поміщення до місця попереднього утримання та 25.06.2025р., який є днем звільнення Позивача з -під варти у зв`язку з внесенням за нього застави ще 24.06.2025 року, з огляду на наступне. 
Як зазначалось судом вище по тексту рішення, Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Позивач не надав до суду доказів повідомлення свого безпосереднього керівника про день звільнення позивача з -під варти у зв`язку з внесенням за нього застави 25.06.2025 року, не приступив до виконання своїх посадових обов`язків, які були визначені на час відсторонення від виконання службових обов`язків та не попередив свого безпосереднього керівника щодо обставин, які унеможливили виконання ним службових обов`язків з 25.06.2025 року. 
Тоді як, листом від начальника ВП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ГУНП в Миколаївській області від 18.12.2025 року за вих. № 240711-2025 на запит відповідача зазначено, що: 
- ОСОБА_1 не повідомляв начальника ВП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_2 та будь-яких підтверджуючих документів не надавав та не надходило про те, що до нього змінено запобіжний захід та звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави;
- до виконання своїх посадових обов`язків, які були визначені на час відсторонення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 не приступав;
- на період відсторонення від посади ОСОБА_1 останньому були підготовлені посадові інструкції, з якими він відмовився ознайомлюватись від підпису;
- про перебування на лікарняному в період червень - серпень 2025 року ОСОБА_1 особисто керівника не попереджав;
- листки непрацездатності за період червень - серпень 2025 ОСОБА_1 не надавав.
Також, у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (заступник начальника сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області) повідомив, що ОСОБА_1 повідомив усно його про лікарняний. Також, у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (інспектор з кадрового забезпечення відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області) повідомила, що з метою повідомлення ОСОБА_1 з посадовими інструкціями намагалась з ним зв`язатись через його дружину, однак ОСОБА_1 відмовився. 
Отже, зазначені свідчення свідків підтверджують відповідь у листі від 18.12.2025 року за вих. № 240711-2025, зокрема, що ОСОБА_1 не повідомляв начальника ВП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_2 про перебування на лікарняному, звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави та відмовився від ознайомлення з посадовими інструкціями. 
Щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпустки в повному обсязі, то зазначене спростовується розрахунковими листами, відповідно до яких компенсація за невикористані дні відпустки розрахована відповідно до вимог пункту 8 Розділу ІІІ Порядку 2080,00/30*111= 7 695,91 грн. (без урахування обов`язкових податків), з яких на день звільнення зі служби 05.08.2025 місячне грошове забезпечення ОСОБА_1 складалось окладу за спеціальним званням – 1600,00 грн. та надбавки за стаж служби в поліції 30% – 480,00 грн, всього 2080 грн. І згідно наказу від 05.08.2025 №789о/с загальна кількість невикористаних днів відпустки склала 111. 
Таким чином, позивач проходив службу та звільнений зі служби в поліції як такий, що знаходився у розпорядженні Головного управління з 23.06.2025 по 05.08.2025, тому відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу грошове забезпечення за липень-серпень 2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядку затвердженому наказом МВС України від 06.04.2016 №260 «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» та відповідно до п.3 ч.2 Порядку №623. 
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.
Судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Захисників Миколаєва, 5,м. Миколаїв,54005, ідентифікаційний код 40108735) про визнання протиправним та скасування наказу від 24.06.2025 року № 661 о/с; стягнення 106 219,19 грн, відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар