№ 199/14812/25 
№ 2/207/725/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Бушанської О.В.
за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", м.Київ
до ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 54780,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 13200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 41580,00 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії №1396-7075 від 01.03.2024 щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати встановлених договором процентів.
Ухвалою суду від 01.12.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 08.01.2026 на 10:40 годин.
В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався судом за клопотанням представника відповідача у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні.
20.01.2026 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому заявник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначає, що з наданих позивачем документів не вбачається можливим встановити наявність волевиявлення відповідача щодо укладення кредитного договору та підписання його електронними підписами, зокрема шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Паспорт споживчого містить узагальнену інформацію про умови кредитування та є лише інформаційною довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк (фінансова установа) зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору.
Позивачем до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по кредитному договору №1357-7057 від 01.03.2024. З наданого суду документа слідує, що грошові кошти були перераховані через невстановленого посередника. Дані листи не містять в собі інформації та доказів приналежність платіжної карти саме відповідачу, а не іншій особі. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи не міститься. Зазначене призначення платежу "Видача коштів за кредитним договором №1357-7057 від 01.03.2024 без поданих належних доказів перерахування грошових коштів саме відповідачу не встановлює належне виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором №1357-7057 від 01.03.2024. Долучені листи не є документами первинного бухгалтерського обліку, в розумінні чинного законодавства, які би підтверджували факт переказу коштів на рахунок відповідача. 
Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. 
27.04.2026 сторони у судове засідання не з`явились.
Позивач у поданому клопотанні просить розглянути справу за відсутністю його представника.
Відповідач причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлена судом, шляхом надіслання їй повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру є зареєстрованим місцем проживання відповідача. Водночас вказані поштові відправлення були повернути на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній".
У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (далі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №1357-7075, за умовами п.2.1 якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором.
Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором (п.2.2 договору).
Згідно з п.2.3 договору для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3 договору), згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту - 01.03.2024; останній календарний день першого базового періоду - 30.03.2024; сума кредиту - 13200,00 грн; нараховані проценти за користування кредитом - 6930,00 грн; разом до сплати - 20130,00 грн.
Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п.2.4 договору).
Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1 договору).
Відповідно до п.4.1 договору, загальний розмір кредиту за цим договором становить 13200,00 грн. 
Дата надання/видачі кредиту: 01.03.2024 (п.4.2 договору).
Згідно з п.4.7 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована.
Базовий період складає 30 календарних днів (п.4.8 договору).
Згідно з п.4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або пільговою процентною ставкою). 
Відповідно до п.4.12 строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 25.12.2024.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сорок сім цілих, двадцять чотири сотих відсотків (п.4.13 договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 112200,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.14 договору).
Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2,50% (п.4.15 договору).
Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають 99000,00 грн та включають у себе проценти за користування кредитом (п.4.16 договору).
Умови надання кредиту є незмінними протягом усього строку дії договору (п.4.19 договору).
Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8541.
Також відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8541 підписаний додаток №3 до договору про відкриття кредитної лінії №1357-7075 від 01.03.2024 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиті для споживача та реальної річної процентної ставки.
Наведені вище умови кредитного договору погоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8541.
До позовної заяви позивачем додані Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa", затверджені наказом директора ТОВ "Укр Кредит Фінанс" №01-П від 04.01.2024.
На виконання умов договору №1357-7075 від 01.03.2024 позивачем перераховано відповідачу 13200,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" №2432038088 від 01.03.2024; отримувач 444111*52.
Відповідно до розрахунку позивача станом на 10.09.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 98010,00 грн, з яких: основний борг - 13200,00 грн; залишок відсотків - 84810,00 грн.
Водночас, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 43230,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 52780,00 грн.
Таким чином, відповідно до розрахунку позивача загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 54780,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 13200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 41580,00 грн.
Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо недоведеності позивачем факту укладення кредитного договору.
Так, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Суд звертає увагу, що договір про відкриття кредитної лінії №1357-7075 від 01.03.2024, який складається із декількох документів підписано Корсун Н.В. одноразовим ідентифікатором С8541.
Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, після чого позикодавець надіслав за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21.
Крім того, суд враховує, що персональні дані позичальника (ПІБ, РНКОПП, реквізити паспорта, зареєстрована адреса місця проживання, електронна адреса), необхідні для укладення договору, були отримані кредитором після самостійного повідомлення відповідачем. Іншого способу отримати персональні дані позичальника кредитор не мав.
Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з використанням персональних даних відповідача матеріали справи не містять.
Відтак представником відповідача не спростовано факт самостійного волевиявлення позичальника щодо оформлення кредитних правовідносин за якими стягується заборгованість у даній справі.
Суд вважає помилковими посилання представника відповідача щодо недоведення позивачем факту перерахування відповідачу кредитних коштів у розмірі 13200,00 грн, оскільки наведене спростовується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ КБ "Приватбанк" №2432038088 від 01.03.2024, яка є відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" є первинним документом, який підтверджує наявність заборгованості та її розмір. 
Посилання представника відповідача на відсутність реквізитів повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) є необґрунтованими.
Так, у кредитному договорі відповідачем зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
Відповідно до квитанції АТ КБ "Приватбанк" №2432038088 від 01.03.2024 кредитні кошти у розмірі 13200,00 грн перераховані на картку 444111*52, тобто номер картки, вказаний відповідачем під час укладення кредитного договору.
При цьому, суд звертає увагу, що ТОВ "Укр Кредит Фінанс" не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, а лише надсилає суму позики на існуючий рахунок позичальника, який вказується самим позичальником.
Пунктом 10 постанови Правління НБУ "Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)" від 03 листопада 2021 року №113 передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Тобто, зазначення повного номеру платіжної картки відповідача в кредитному договорі є неможливим.
Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Закон України "Про споживче кредитування" визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування").
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту (п.1-2 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування").
22 листопада 2023 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 року), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" (пп.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024року - денна ставка не більше 1%.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Тобто, нарахування денної процентної ставки в більшому розмірі ніж визначено в перехідних положеннях є неправомірним.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором про відкриття кредитної лінії №1396-7075 від 01.03.2024 становить 98010,00 грн, з яких: основний борг - 13200,00 грн; залишок відсотків - 84810,00 грн.
Водночас, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 43230,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 52780,00 грн.
Таким чином, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у загальному розмірі 54780,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 13200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 41580,00 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам, здійснивши власний розрахунок, суд враховує наступне.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом за період з 01.03.2024 по 30.03.2024 нараховувались за денною процентною ставкою - 1,75%; за період з 31.03.2024 по 25.12.2025 - за денною процентною ставкою 2,50%.
Згідно з вимогами Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» денна ставка відсотків має бути не більше 2,5% за період з 25 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року, починаючи з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року - денна ставка має становити не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.
Вказані вимоги законодавства позивачем не дотримані, а тому розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача становить 40656 грн (із розрахунку: (120 днів х 13200 грн х 1,5%) + (128 днів х 13200 грн х 1%).
На час розгляду даної справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості у загальному розмірі 53856,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 13200,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 40656 грн.
Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо сплати заборгованості за кредитом та обумовлених договором відсотків, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст.141, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26 офіс 407, ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1396-7075 від 01.03.2024 у загальному розмірі 53856 (п`ятдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 13200 (тринадцять тисяч двісті) грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 40656 (сорок тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 381 (дві тисячі триста вісімдесят одна) грн 46 коп. В решті позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська