ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

06 травня 2026 року 	Справа № 160/1996/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
 головуючого судді	 Прудника С.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Лінчук С.В., 	 	
за участі: представника позивача:  представника відповідача: 	 Федоренко А.В. Кротенко І.В.	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до приватного підприємства «ПАНЕ Е ВІНО» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до приватного підприємства “ПАНЕ Е ВІНО”, в якій позивач просить суд:
- стягнути податковий борг з приватного підприємства “ПАНЕ Е ВІНО” (ЄДРПОУ 44377256) до бюджету у розмірі 2 779 990,45 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ПП “ПАНЕ Е ВІНО” на даний час має податковий борг у сумі 2 779 990,45 грн. Позивач вказує, що відповідно до податкового законодавства України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку та в строки визначеними Податковим кодексом України. За невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку платник податків несе відповідальність. В інтегрованих картках платника податків станом на теперішній час обліковується податковий борг. Тому позивач вказує, що з урахуванням вимог ст. ст. 56, 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 30.01.2026 року передана судді Пруднику С.В.
03.02.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі №160/1996/26 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
ПП “ПАНЕ Е ВІНО” до суду подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження, в якому вказує, що відповідач ПП “ПАНЕ Е ВІНО” позов не визнає у повному обсязі. За адресою, вказаною у ЄДР позивач знаходиться. Відповідач звертає увагу суду, що проведена фактична перевірка не відповідає її визначенню в ПКУ. Під час контрольної закупки алкогольні напої не купувалися. Рішення ДПС України про залишення скарги без розгляду від 12.03.2025 року №6959/6/99-00-06-03-02-06 відповідач не отримував ані поштою, ані на Електронний кабінет платника податків. Відповідь на скаргу відповідач не отримав, рішення про продовження строків її розгляду теж не надходило. Скріншоти з ЕКПП будуть надані суду разом із відзивом на позов. Тому відповідач правомірно і обґрунтовано очікував (законні очікування) на дотримання контролюючим органом вимог чинного законодавства. Директор підприємства Боюн В.В. до відповідальності не притягувалася. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська провадження у справі №932/9579/24 закрите у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Податкове повідомлення-рішення від 27.09.2025 року №06006630708 відповідач не отримував ані поштою, ані на Електронний кабінет платника податків. Податкову вимогу від 24.12.2025 року №0038308-1305-0436 відповідач не отримував ані поштою, ані на Електронний кабінет платника податків. В межах роздрібної торгівлі в кафе в період з 01.10.2021 року по 06.09.2024 в межах придатності напою до споживання в реалізації могли перебувати алкогольні напої, що марковані марками попереднього зразка (без штрихового коду), і такому випадку рядок 9 цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не відображається (через відсутність штрихового коду). В реалізації могли бути алкогольні напої (звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, фактична міцність яких вища 1,2% об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15%, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має ферментне походження), для яких з 01.01.2022 року скасовано акцизні марки на підставі Закону України від 30.11.2021 року №1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень». Номери і дати чеків РРО в яких відсутні коди УКТ ЗЕД та інші обов`язкові реквізити, роздруківка або копія даних з «Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» Державної податкової служби України за період з 01.01.2022 року по 29.08.2024 року, про які позивач зазначає як у позові так і в акті перевірки на неодноразові звернення відповідачу не надано, до позову не долучено.
ПП “ПАНЕ Е ВІНО” до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив про наступне. Скаргу вих. №02 від 21.02.2025 року на податкове повідомлення-рішення від 27.09.2024 року №0606630708 було отримано ДПС України 25.02.2025 року, про що відповідачу стало відомо із матеріалів цієї справи. Рішення ДПС України про залишення скарги без розгляду від 12.03.2025 року №6959/6/99 00-06-03-02-06 відповідач не отримував ані поштою, ані на Електронний кабінет платника податків. Про його існування відповідачу стало відомо із матеріалів справи. В позовній заяві міститься посилання на сформовану податкову вимогу від 12.09.2025 року №0027174-1305-0436, яка, як стверджує позивач, була направлена на адресу відповідача (арк. 3 позову 2 абзац зверху). У додатку до позову зазначено 7. Копія корінця податкової вимоги з доказами направлення №0029101-1305-0436 (арк. 6 позову). До позовної заяви долучено податкову вимогу від 24.12.2024 року №0038308-1305-0436 на суму 2 779 990,45 гривень та детальний розрахунок до неї (арк. 1, 2 додатку), копію поштового конверту зі штрихкодом 4912800092314 і штемпелем 03.02.2025 року (арк. 3 і 5 додатку), поштову накладну відправлення 4912800092314 без жодних відміток пошти і позивача про вручення/невручення і дати повернення відправлення позивачу (арк. 4 додатку). Перевіркою трекінгу відправлень Укрпошти підтверджується, що дані про відправлення 4912800092314 відсутні, тому що не зареєстровані в системі. 04.12.2024 року листом вих. №81232/6/04-36-04-07-19 відповідач отримав від позивача повідомлення (додаток 5 до Порядку), яким підтверджується, що станом на листопад 2024 року відповідач включений до Переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства. 
Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач не подав будь-якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими. Також позивач вказує, що у позовній заяві при зазначенні реквізитів податкової вимоги допущено технічну описку: помилково зазначено номер «№0027174-1305-0436 від 12.09.2025» замість фактичного номеру вимоги, на підставі якої подано позов. Дійсною (чинною) податковою вимогою, яка є підставою позовних вимог, є: податкова вимога №0038308-1305-0436 від 24.12.2024 року. Зазначена вимога в повному обсязі додана до матеріалів позовної заяви як Додаток до позову, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з даними ЄДР, зареєстрована адреса місцезнаходження приватного підприємства «ПАНЕ Є ВІНО» (ЄДРПОУ 44377256) станом на дату направлення вимоги: м. Дніпро, вул. Південна 8-Г, приміщення 101. Саме на цю адресу повністю відповідно до даних ЄДР і була направлена податкова вимога №0038308-1305-0436 від 24.12.2024 року рекомендованим листом з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор відправлення 4912800092314), що підтверджується копією поштової квитанції та штемпелем повернення «за закінченням терміну зберігання» від 03.02.2025 року, доданими до матеріалів справи. відповідно до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт», затвердженого АТ «Укрпошта» (розміщено на офіційному сайті AT «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua), зокрема пункту 9.3 зазначеного Порядку: «Протягом шести місяців з дня прийняття до пересилання відправлення Стандарт, відправник чи адресат може подати заяву про розшук цього відправлення.» Таким чином, АТ «Укрпошта» встановлено шестимісячний строк зберігання інформації в реєстрі та системі відстеження (трекінгу) поштових відправлень. Після спливу зазначеного строку дані про відправлення можуть бути недоступні в онлайн-системі відстеження на сайті track.ukrposhta.ua, що не означає, що відправлення фактично не існувало або не було направлено. До того ж, відправлення 4912800092314 було повернуто «за закінченням терміну зберігання» Укрпоштою 03.02.2025 року (що підтверджується копією поштового конверту зі штрихкодом та штемпелем, наявною в матеріалах справи). Починаючи з лютого 2025 року і до дати перевірки трекінгу, зазначеної у відзиві (квітень 2026 року), минуло понад 14 місяців, що значно перевищує шестимісячний строк зберігання даних у реєстрі Укрпошти. Отже, відсутність даних про відправлення в онлайн-системі трекінгу АТ «Укрпошта» на момент перевірки відповідачем зумовлена саме закінченням шестимісячного строку зберігання інформації в реєстрі, а не відсутністю самого факту відправлення. При цьому, факт відправлення підтверджується письмовими доказами – копією поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 4912800092314, поштовою накладною, довідкою Ф.20 про причини повернення, які додані до матеріалів справи. Відповідач, у свою чергу, не навів жодних доказів на спростування наявності податкового боргу, не оскаржував розрахунок суми заборгованості та не заперечував проти правомірності самої податкової вимоги як документа.
У судове засідання 06.05.2026 року прибув представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області перебуває приватне підприємство “ПАНЕ Е ВІНО” (ЄДРПОУ 44377256) (далі - ПП «ПАНЕ Е ВІНО») та має незаявлений до суду податковий борг у розмірі 2 779 990,45 гривень.
На теперішній час в інтегрованих картках платника податків у ПП «ПАНЕ Е ВІНО» обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 2 779 990,45 грн., а саме: 
1. Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 2 779 990,45 грн, згідно: 
- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №0606630708 вiд 27.09.2024 року по рішенню податкового органу про розгляд скарги №6959/6/99-00-06-03-02-06 вiд 12.03.2025 року на суму 5 100,00 грн.; 
- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 0606630708 вiд 27.09.2024 року по рішенню податкового органу про розгляд скарги №6959/6/99-00-06-03-02-06 вiд 12.03.2025 року на суму 2 774 380,45 грн.; 
- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" № 0606630708 вiд 27.09.2024 року по рішенню податкового органу про розгляд скарги №6959/6/99-00-06-03-02-06 вiд 12.03.2025 року на суму 510,00 грн. 
Державною податковою службою України отримано скаргу ПП «ПАНЕ Е ВІНО» (код ЄДРПОУ 44377256) від 21.02.2025 року №02, направлену з супровідним листом від 21.02.2025 року (вх. ДПС №8518/6 від 25.02.2025 року) на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.09.2024 року №0606630708 та залишено без розгляду скаргу ПП «ПАНЕ Е ВІНО» від 21.02.2025 року №02, направлену з супровідним листом від 21.02.2025 року, (вх. ДПС №8518/6 від 25.02.2025 року) на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.09.2024 року №0606630708 та повернув її. 
З урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою ПП «ПАНЕ Е ВІНО» у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. 
Матеріали справи свідчать, що відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу по ПП «ПАНЕ Е ВІНО», №0038308-1305-0436 від 24.12.2024 року на суму 2 779 990,45 грн., яка була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор відправлення 4912800092314), що підтверджується копією поштової квитанції та штемпелем повернення «за закінченням терміну зберігання» від 03.02.2025 року.
Посилаючись на вище наведені обставини, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або 1 суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.59.1ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Матеріали справи свідчать, що відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку із несплатою до бюджету сум податкового боргу по ПП «ПАНЕ Е ВІНО», №0038308-1305-0436 від 24.12.2024 року на суму 2 779 990,45 грн., яка була направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор відправлення 4912800092314), що підтверджується копією поштової квитанції та штемпелем повернення «за закінченням терміну зберігання» від 03.02.2025 року.
Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із пп.95.2, 95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Щодо направлення податкової вимоги за адресою відповідача.
Так, відповідач у відзиві стверджує, що податкова вимога не була направлена на його адресу, однак такі доводи є безпідставними з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України (далі – ПКУ) документи вважаються належно надісланими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (далі – ЄДР). 
Згідно з даними ЄДР, зареєстрована адреса місцезнаходження Приватного підприємства «ПАНЕ Є ВІНО» (ЄДРПОУ 44377256) станом на дату направлення вимоги: м. Дніпро, вул. Південна 8-Г, приміщення 101. Саме на цю адресу – повністю відповідно до даних ЄДР і була направлена податкова вимога №0038308-1305-0436 від 24.12.2024 року рекомендованим листом з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор відправлення 4912800092314), що підтверджується копією поштової квитанції та штемпелем повернення «за закінченням терміну зберігання» від 03.02.2025 року, доданими до матеріалів справи. 
Відповідно до підпункту 58.3 статті 58 ПКУ у разі якщо платник податків не отримує повідомлення про вручення листа до закінчення строку зберігання, наступного робочого дня після закінчення строку зберігання відправлення вважається врученим. 
Оскільки відправлення не було вручено адресату, а відомості про вручення відсутні, вимога вважається належно врученою у встановленому законодавством порядку. 
Щодо відсутності даних трекінгу АТ «УКРПОШТА». 
У відзиві відповідач посилається на те, що, за даними перевірки трекінгу відправлень Укрпошти, інформація про відправлення з ідентифікатором 4912800092314 нібито відсутня, та що воно «не зареєстроване в системі». 
Вказаний довід є неспроможним з огляду на таке. 
Так, відповідно до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Стандарт», затвердженого АТ «Укрпошта» (розміщено на офіційному сайті AT «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua), зокрема пункту 9.3 зазначеного Порядку: «Протягом шести місяців з дня прийняття до пересилання відправлення Стандарт, відправник чи адресат може подати заяву про розшук цього відправлення».
Таким чином, АТ «Укрпошта» встановлено шестимісячний строк зберігання інформації в реєстрі та системі відстеження (трекінгу) поштових відправлень. Після спливу зазначеного строку дані про відправлення можуть бути недоступні в онлайнсистемі відстеження на сайті track.ukrposhta.ua, що не означає, що відправлення фактично не існувало або не було направлено. 
До того ж, відправлення 4912800092314 було повернуто «за закінченням терміну зберігання» Укрпоштою 03.02.2025 року (що підтверджується копією поштового конверту зі штрихкодом та штемпелем, наявною в матеріалах справи). 
Починаючи з лютого 2025 року і до дати перевірки трекінгу, зазначеної у відзиві (квітень 2026 року), минуло понад 14 місяців, що значно перевищує шестимісячний строк зберігання даних у реєстрі Укрпошти. 
Отже, відсутність даних про відправлення в онлайн-системі трекінгу АТ «Укрпошта» на момент перевірки відповідачем зумовлена саме закінченням шестимісячного строку зберігання інформації в реєстрі, а не відсутністю самого факту відправлення. По-третє, факт відправлення підтверджується письмовими доказами – копією поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 4912800092314, поштовою накладною, довідкою Ф.20 про причини повернення, які наявні в матеріалах справи. 
Відповідач, у свою чергу, не навів жодних доказів на спростування наявності податкового боргу, не оскаржував розрахунок суми заборгованості та не заперечував проти правомірності самої податкової вимоги як документа.
Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем - суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості, натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати вказаного податкового боргу у встановлені законодавством строки.
Враховуючи вищенаведене, позивачем не пропущений строк звернення до суду.
Щодо строку звернення до суду з даним позовом, суд окремо хоче зазначити наступне.
Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID- 19) від 13.05.2020 № 591-IX внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме пунктом 52-2 встановлено: На період з 18 березня 2020 року по останній календарний, день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню.
Зазначена позиція узгоджується з висновками викладеними в постанові Другого апеляційного суду від 19.02.2021 р. у справі 440/2825/20 та в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі 200/1934/21-а, а також у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №160/13346/22.
Постановою Кабінету міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-19 від 09.12.2020р. №1236 з змінами і доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1301 від 23,12.2020 № 9 від 05.01.2021, № 25 від 18.01.2021, № 83 від 05.02.2021, № 123 від 27.01.2021, № 104 від 17.02.2021, № 154 від 24.02.2021, №230 від 22.03.2021, № 270 від 24.03.2021, № 310 від 07.04.2021, № 329 від 07.04.2021, № 374 від 21.04.2021, № 405 від 21.04.2021, № 445 від 28,04.2021. № 474 від 14.05.2021, № 551 від 02.06,2021, № 583 від 02.06.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від 23.06.2021, № 677 від 29.06.2021, № 787 від 28.07.2021, № 855 від 11.08.2021,№ 889 від 18.08.2021, № 954 від 13.09.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1003 від 20.09.2021, № 1066 від 11.10.2021, № 1096 від 20.10.2021, № 1102 від 25.10.2021, № 1237 від 29.11.2021,, № 1240 від 24.11.2021, № 1246 від 02.12.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 1407 від 29.12.2021, № 1432 від 30.12.2021, № 1435 від 30.12.2021, № 1 від 1.2.01.2022, № 140 від 09.02,2022, № 229 від 23.02.2022, № 249 від 11.03.2022, № 311 від 18.03.2022, № 318 від 19.03.2022,№ 369 від 26.03.2022, № 372 від 26.03.2022, №630 від 27.05.2022, №928 від 19.08.2022, №1423 від 23.12.2022, відповідно до статті 29 ЗУ Про захист від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України установив з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-19 (далі СОVID-19), до 30.04.2023р на території України запроваджено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (Офіційний вісник України,2020р,, №23,ст. 896,№30,ст,1061), від 20.05.2020р. №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом 8АК8-СоУ-2(Офіційний вісник України, 2020р., №43, ст.1394, №52, ст.1626) та від 22.07.2020р. №641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-СоV-2 (Офіційний вісник України, 2020р., №63, ст.2029).
Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період карантину визначених п.102.4 ст. 102 ПК України - зупиняється.
Також, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 згідно із Законом №2120-ІХ від 15.03.2022р.; із змінами внесеними згідно з Законами №2142-ІХ від 24.03.2022р., №2260-ІХ від 12.05.2022р.
Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією російської федерації.
Указом Президента України від 14.03.2022 р. №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента від 18.04.2022 р. №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента від 17.05.2022 р. №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилини 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента від 15.08.2022 №2500-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
Враховуючи вищевикладене, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні - зупиняється.
Зупинення перебігу позовної давності означає - що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу що минув до його зупинення.
Велика палата Верховного суду в постанові від 29.06.2021р. по справі № 904/3405/19 висловила позицію про те, що зупинення перебігу позовної давності має тимчасовий характер, коли до її строку не зараховується час існування визначених законодавством обставин, за наявності яких цей строк не спливає.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Доказів сплати податкового боргу суду не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і належать до задоволення.
Оскільки у відповідності до приписів п.27 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як орган що реалізує державну податкову політику в частині стягнення сум податкового боргу звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 06 травня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 08 травня 2026 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до приватного підприємства «ПАНЕ Е ВІНО» про стягнення податкового боргу – задовольнити повністю. 
Стягнути податковий борг з приватного підприємства «ПАНЕ Е ВІНО» (ЄДРПОУ 44377256) до бюджету у розмірі 2 779 990,45 грн., шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повний текст рішення суду складений 08 травня 2026 року.

Суддя С. В. Прудник