Справа № 496/4404/25
Провадження № 2/496/336/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря Сосненко А.І.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року у розмірі 17760 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 18.08.2024 року укладено кредитний договір (оферти) №.18.08.2024-100001887. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 6 000 грн строком на 98 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 23/11/2024. Період користування Кредитом - кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі – «черговий період»). Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Відповідно до Договору від 18.08.2024 ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 18.08.2024 підписав Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 6000грн., а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. 18.08.2024 ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 6000 грн. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 17760 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., по процентам в розмірі 7560 грн., комісії 1200 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 3 000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
У судове засідання представник ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, однак в позові зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 05.09.2025 року з`явилася, просила відкласти розгляд справи та надати можливість отримати матеріали справи, повідомила про відсутність у неї спеціальних знань та про необхідність звернутися за правовою допомогою до адвоката.
22.09.2025 року до суду подано відзив на позовну заяву представника відповідача, адвоката Будилко Е.Д., у якому заперечується укладання відповідачем кредитного договору та отримання за ним коштів, заперечується отримання 18.08.2024 року Відповідачем одноразового ідентифікатора Е399 на свій особистий телефон, також зазначено, що Відповідач ніколи не мав будь-яких відносин з ТОВ «Споживчий центр» з питань кредитування, наміру укладати з ним договір, зміст договору та доданих до нього додатків не відомий, платіжна картка Позичальника АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 Відповідачу не належить, кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. відповідач не отримував. Під час перевірки працівником поліції телефона Відповідачки за 18.08.2024 року надходження СМС-повідомлення одноразового ідентифікатора Е399 не було встановлено. Доказів, які б підтверджували переказ кредитних коштів у розмірі 6000,00 гривень саме Відповідачу за кредитним договором позивач не надав. Надана позивачем Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року відносно ОСОБА_1 не є доказом (первинним документом), який підтверджує отримання Відповідачем кредиту та заборгованість за кредитом. Позивач не довів належними, допустимими, достовірними та, у своїй сукупності і взаємозв`язку, достатніми доказами укладення Відповідачем кредитного договору (оферти) №18.08.2024-100001887 з ТОВ «Споживчий центр» через отримання одноразового ідентифікатора у вигляді СМС повідомлення для підписання зазначеного договору, перерахування кредитних коштів у сумі 6000,00 грн на платіжну картку відповідача, на умовах, визначених договором та їх отримання саме Відповідачем та не довів укладення кредитного договору Відповідачем та фату виникнення зобов`язань за кредитним договором. У своєму відзиві також просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». Відмовити повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 37356833) судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У відзиві зазначений орієнтований розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
05.11.2025 року та 23.01.2026 року представник позивача та представник відповідача подали клопотання про витребування інформації про видачу банківської картки Відповідачу та рух коштів.
Крім того, 27.10.2025 року представник відповідача подав клопотання про витребування у ТОВ «лайфселл» (код ЄДРПОУ 22859846, адреса: 03110, м.Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, «А»): 2.1. інформацію про використання телефону НОМЕР_2 в період часу з 17-30 по 18-30 годин 18.08.2024 року та клопотання про приєднання до матеріалів справи Довідки від 01.10.2025 року №034/03717-09 з місця роботи ОСОБА_1 . 
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23 січня 2026 року клопотання представника позивача та представника відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано з АТ «ОЩАДБАНК» (ЄДРПОУ: 00032129, адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12г) наступну інформацію, а саме: на чиє ім`я емітувалась (видавалась) банківська картка № НОМЕР_1 ; інформацію про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_3 за 18.08.2024 року та від ТОВ «лайфселл» (код ЄДРПОУ 22859846, адреса: 03110, м.Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, «А») інформацію (роздруківку з деталізацією) про дзвінки, SMS-повідомлення та користування мобільним Інтернетом за номером телефону НОМЕР_2 в період часу з 17-30 по 18-30 годин 18.08.2024 року; про вхідні та вихідні дзвінки та SMS-повідомлення (із зазначенням часу дзвінка, факту з`єднання абонентів, тривалості розмови (з`єднання абонентів), номера телефону з якого/на який здійснено дзвінок, місцезнаходження базової станції, через яку з`єднувався номер 0631587855) про використання з номеру телефону НОМЕР_2 мережі інтернет (із зазначенням часу початку, закінчення використання мережі інтернет, веб-сайту контакту, місцезнаходження базової станції, через яку з`єднувався номер 0631587855 до мережі інтернет); інформацію за 18.08.2024 року у період часу з 17-30 по 18-30 про базові станції із зазначенням їх унікального номеру, поштової адреси місцезнаходження та геолокацій місцезнаходження, а також інформацію про азимут (орієнтованість на місцевості) сектора такої базової станції (приймально-передавальних антен), які були задіяні при встановленні успішного з`єднання з номером 0631587855 мережі lifecell (по кожному з`єднанню для зв`язку, СМС-повідомлень, послуг мережі інтернет) або в зоні дії яких знаходився цей номер; інформацію про заміну (перевипуск, відновлення, видачу дублікату, тощо) сім карти (еSIM-карти) з номером НОМЕР_2 у серпні 2024 року; чи працювали 18.08.2024 року дві чи більше сім-карток (еSIM-карти) за номером 0631587855? чи здійснювалося 18.08.2025 року блокування або переключення номеру (картки) 0631587855?; скільки та які електронні пристрої (мобільні телефони, планшети тощо), у якому населеному пункті (відомою оператору зв`язку локацією) використовували 18.08.2024 року номер 0631587855 для отримання послуг мобільного зв`язку та мобільного інтернету? інформацію щодо пристрою зв`язку у період часу з 17-30 по 18-30 годин 18.08.2024 року (марка, модель, IMEI телефону) у якому перебувала SIM-картка чи еSIM-картка з номером 0631587855.
В ході розгляду справи представник відповідача надав письмові пояснення, якими з урахуванням отриманої судом інформації від АТ «ОЩАДБАНК» та ТОВ «лайфселл» підтримав свої заперечення проти позову та повідомив, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт укладення Відповідачем кредитного договору №18.08.2024-100001887, належного проходження ним процедури ідентифікації та верифікації, отримання одноразового ідентифікатора для підписання договору, відкриття банківського рахунку на ім`я ОСОБА_1 , отримання кредитних коштів у сумі 6000,00 грн, а також виникнення у відповідача будь-яких зобов`язань за вказаним кредитним договором.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позовні вимоги позивача основуються на Кредитному договір (оферти) № 18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року, який позивач вважає укладеним між ТОВ «Споживчий кредит» та ОСОБА_1 . 
Даний Кредитний договір (оферти), наданий позивачем до матеріалів справи, власноручного підпису ОСОБА_1 не містить.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_1 18.08.2024 року електронним цифровим підписом підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок кошти у розмірі 6 000,00 грн.
На підтвердження перерахування позичальнику кредитних коштів в сумі 6000 грн позивач надав повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №183-1007 від 10.07.2025 року про те, що кредитні кошти на суму 6000 грн перераховані 18.08.2024 18:10:27 на суму 6000,00 грн, номер картки №4790729920967890, призначення платежу: видача за договором №18.08.2024-100001887.
Верховний Суд у своїх постановах (зокрема, у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц) неодноразово зазначав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Зокрема, належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором/договором позики можуть бути виписки за картковими рахунками (по кредитному договору).
Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно інформації АТ «ОЩАДБАНК» (банк-емітент), що містить банківську таємницю, № 46/1211/29714/2026/БТ від 27.02.2026 року в АТ «ОЩАДБАНК» на ім`я гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку згідно виписки про рух грошових коштів 18.08.2024 року були перераховані кошти у розмірі 6000,00 грн.
Отже на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) вказана картка не видавалась, кредитні кошти нею не отримувались.
В свою чергу надана позивачем Довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року відносно ОСОБА_1 не є доказом (первинним документом), який підтверджує отримання Відповідачкою кредиту та її заборгованість за кредитом.
Правова позиція, зазначена у постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі №364/737/17 виходить з того, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.
При цьому, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки, платіжний інструмент це персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції; Держателем такого платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту.
Неналежною платіжною операцією для цілей цього Закону вважається платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі, неналежним платником є особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); неналежним отримувачем є особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі.
Як вбачається з відповіді з ТОВ «Лайфселл» №ЛС/1304д від 23.02.2026 року за якою повідомлено, що 18.08.2024 року о 17:14 була здійснена невдала спроба входу до особистого кабінету «Мій lifecell» за номером 0631587855. У зв`язку із цим системою було здійснено автоматизований вихідний дзвінок від lifecell на номер 0631587855 о 17:15 для підтвердження входу до особистого кабінету, під час якого кінцевий користувач натиснув «1» для підтвердження авторизації. Після цього на номер 0631587855 було направлено SMS-повідомлення про успішну авторизацію в сервісах lifecell та необхідність зміни пароля у разі несанкціонованого входу. Надалі, о 17:15 18.08.2024 року, у сервісі «Мій lifecell» було встановлено новий пароль для входу до особистого кабінету. Після наступного успішного входу до особистого кабінету о 17:20 18.08.2024 року було здійснено віддалену заміну SIM-картки з номером 0631587855 на нову eSIM-картку зі збереженням зазначеного номера, тобто номер було дистанційно перенесено на іншу eSIM-картку. Одночасно ТОВ «лайфселл» на номер НОМЕР_6 було направлено SMS-повідомлення такого змісту: «Шановний абоненте! Буде проведено заміну SIM-картки. Якщо Ви не ініціювали дану транзакцію, просимо негайно звернутися до контакт-центру за номером 5433…». Згодом, 18.08.2024 року о 19:28, за номером 0631587855 було здійснено блокування з ініціативи ТОВ «лайфселл» з метою запобігання можливим неправомірним діям. Наступного дня, 19.08.2024 року о 14:52, було здійснено заміну SIM-картки з номером НОМЕР_2 на нову SIM-картку особі, яка звернулася до дилерського магазину lifecell за адресою: АДРЕСА_1 . О 15:17 19.08.2024 року було відновлено надання послуг за номером 0631587855 особі, яка представилася ОСОБА_1 та надала копії свого паспортного документа (ID-картки). Також ТОВ «лайфселл» повідомило, що протягом 18.08.2024 року номер 0631587855 використовувався у двох смартфонах — у м. Одеса та м. Кривий Ріг. При цьому у період з 17:30 до 18:30 18.08.2024 року номер 0631587855 використовувався виключно у смартфоні iPhone 13 (APPLE/A2633) з IMEI 354548720560400 у зоні дії базової станції за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 79-Б, AZ=35. Саме у зазначений період — о 18:01:15, 18:01:23 та 18:09:27 — було здійснено виклики з номера абонента SGROSHI на номер НОМЕР_2 , який у цей час використовувався у вказаному пристрої iPhone 13 (APPLE/A2633) та у зазначеній локації.
18.08.2024 року в період часу з 17:20 до 18:20 відповідачка перебувала на своєму робочому місці — на маршруті за кермом тролейбуса у м. Одесі, про що свідчить Довідка з місця роботи відповідачки №034/03 717-09 від 01.10.2025 року.
Отже суд приходить до переконання, що Відповідачка не укладала і не підписувала кредитний договір №18.08.2024-100001887 шляхом введення одноразового ідентифікатора (SMS-коду), оскільки у період оформлення кредиту номер телефону НОМЕР_2 фактично перебував під контролем невстановленої особи, яка перебувала у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області та використовувала зазначений номер телефону на свій розсуд.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно положень ст.1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Верховний Суд у справі № 757/22453/20 (постанова від 03.02.2023 р.) дійшов висновку про те, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про недійсність кредитного договору внаслідок встановлення обставин про перерахування банком коштів не на рахунок особи, яка нібито укладала кредитний договір, а на рахунок іншої особи. Також Верховний Суд зазначив, що в такому випадку надавачем кредиту під час верифікації клієнта не до кінця проведена ідентифікація особи з якою укладається договір.
З огляду на вказані положення закону, правові позиції Верховного Суду договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей. Навіть сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти. Якщо судом буде встановлено, що позикодавець не передав кошти позичальнику, договір позики вважається неукладеним.
На підставі ч.ч.3, 4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За загальними правилами ч.ч. 2 та 3 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц дійшла висновку про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
У Постанові Великої Палати ВС від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц зазначено що у випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що кредитний договір № 18.08.2024-100001887 від 18.08.2024 року є неукладеним, не породжує будь-яких прав та обов`язків. Отримання саме відповідачкою ОСОБА_1 коштів від позивача у розмірі 6 000,00 грн. не підтверджується матеріалами справи, навпаки, вбачається їх отримання іншою особою у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області.
У зв`язку з цим, з урахуванням ст.ст.1046,1051,1054 ЦК України, у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідачем ОСОБА_1 17 вересня 2025 року укладеного Договір про надання правової допомоги з адвокатом Будилко Едуардом Дмитровичем.
На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, надані Договір про надання правової допомоги, додаток до Договору про надання правової допомоги від 17.09.2025 року, Детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги, Звіти за наданими послугами за Договором про надання правової допомоги, Акти здачі-прийому виконаних робіт, відповідно до яких адвокат Будилко Е.Д. надало клієнтові Волошенюк О.А. такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості:
- Послуги з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань за матеріалами судової справи за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
- складання Відзиву на позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» у справі №496/4404/25, додатків до відзиву;
- складання Відзиву на позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» у справі №496/4404/25, додатків до відзиву;
- складання адвокатських запитів до АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Лайфселл» по справі №496/4404/25 про надання інформації;
- складання Клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та Клопотання про витребування доказів від оператора зв`язку;
- підготовка до судового засідання, очікування судового засідання та участь у судовому засіданні по справі №496/4404/25;
- підготовка Пояснень по справі №496/4404/25, 
всього 13 годин на суму 26000,00 грн.
Тобто, відповідачем надані докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи із вимог ст. 137 ЦПК України, та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів відповідача у даній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 6000,00 грн.
Керуючись ст.ст.11,509,526,530,1048,1050,1054 ЦК України, Закон України «Про електронну комерцію», ст.ст.76,81,89,128,141,263,264,354-355 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя           І.М. Горяєв