ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 	Справа №160/34348/25	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фермерського господарства «ГОВОРУХА» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Фермерського господарства «ГОВОРУХА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
02.12.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства «ГОВОРУХА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
30.03.2026 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено та ухвалено:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 року № 13181309/21898181 щодо відмови у реєстрації податкової накладної Фермерського господарства «ГОВОРУХА» від 08.08.2024 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної Фермерського господарства «ГОВОРУХА» від 08.08.2024 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання податковим органом.
03.04.2026 року від Фермерського господарства «ГОВОРУХА» надійшла заява, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 160/34348/25, яким стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у розмірі 9 000,00 грн. 
07.04.2026 року від відповідачів надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, у яких просять у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення відмовити, оскільки розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Крім того, відповідачі зазначають, що позивачем не надано жодних документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та обгрунтування затраченого ним часу на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо).
08.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено розгляд заяви щодо розподілу судових витрат в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 17.04.2026 року.
05.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до 05.05.2026 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на те, що справу вирішено судом за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.ч.1, 2 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Іншого порядку розподілу судових витрат КАС України не передбачено.
Стаття 30 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність” від 5 липня 2012 року № 5076-VI передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Данилевич Веронікою Сергіївною (надалі також - Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги від 18.09.2025 № б/н (надалі - Договір) (Додаток № 1), а також Замовлення від 24.11.2025 № 2 (надалі також - Замовлення № 2) (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 4.3. Договору встановлено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. 
Згідно п.1 та п.2 Замовлення № 2 адвокат бере на себе зобов`язання з надання правничої допомоги по підготовці та направленні до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви та інших процесуальних документів клієнта під час оскарження рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 №13181309/21898181 щодо відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.08.2024 №1. Вартість наданої адвокатом правничої допомоги, згідно цього замовлення, становить 9 000,00 грн. без ПДВ
Згідно Акту про надання правничої допомоги від 27.01.2026 року cторони підтвердили надання адвокатом надав послуг клієнту послуги по оскарженню рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 року № 13181309/21898181 щодо відмови у реєстрації податкової накладної Фермерського господарства «ГОВОРУХА» від 08.08.2024 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: проведення аналізу фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства України та вітчизняної судової практики щодо правомірності прийнятого рішення комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 року № 13181309/21898181; підготовка та направлення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування в повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 року №13181309/21898181 щодо відмови у реєстрації податкової накладної Фермерського господарства «ГОВОРУХА» від 08.08.2024 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних; підготовка та направлення до суду відповіді на відзиви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (Відповідач 1) та ДПС України (Відповідач 2). Вартість наданої юридичної допомоги складає 9 000,00 гри без ПДВ, сплачено в повному обсязі.
Платіжною інструкцією №44 від 01.12.2025 року підтверджено оплату клієнтом 9000 грн. адвокату згідно замовлення №2 від 24.11.2025 року.
За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі “East/West Alliance Limited” проти України” від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з “гонораром успіху”. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, що передбачено уст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що дана справа в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України є справою незначної складності.
Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 2000 гривень.
Стягнення витрат на правову допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача-1 на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252, 255 КАС України, суд, 

УХВАЛИВ:
Заяву Фермерського господарства «ГОВОРУХА» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Фермерського господарства «ГОВОРУХА» (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул.Набережна, буд.27, код ЄДРПОУ 21898181) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, будю17-а, код ЄДРПОУ 44118658), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Стягнути на користь Фермерського господарства «ГОВОРУХА» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
В іншій частині заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв