УХВАЛА 
19 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 755/16213/24
провадження № 61-5770св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сердюка В. В., 
розглянув клопотання представника  ОСОБА_1 - адвоката Шаповалової Марії Іллівни про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості часток у праві спільної часткової власності,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просили:
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/9 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 449 997, 89 грн;
стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 3/9 частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру в розмірі 1 349 993, 97 грн;
після отримання ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/9 частики у праві спільної часткової власності на спірну квартиру припинити його право на вказану частку майна;
визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/9 частку спірної квартирі, додатково до її частки у цій квартирі;
після отримання ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 3/9 часток у праві спільної часткової власності на спірну квартиру припинити її право на вказану частку майна; 
визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 3/9 частку спірної квартирі, додатково до її частки у цій квартирі.
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено, рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.
У квітні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Шаповалової М. І., на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2026 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 755/16213/24.
Відмовлено в задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1 - адвоката Шаповалової М. І. про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
У червні 2026 року до суду касаційної інстанції повторно надійшло клопотання представника  ОСОБА_1 - адвоката Шаповалової М. І. про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
Клопотання додатково обґрунтовано тим, що вимогою приватного виконавця від 04 червня 2026 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 зобов`язано боржника ОСОБА_1 забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта нерухомого майна, що належить боржнику, а саме: квартири АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту вказаного рухомого майна 11 червня 2026 року.
На переконання ОСОБА_1 , вказана процесуальна дія приватного виконавця є передумовою примусової реалізації нерухомого майна, що унеможливить поворот виконання судового рішення апеляційного суду.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами. 
Вирішуючи питання про зупинення виконання або дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Законом не визначений перелік підстав, за наявності яких суд має право зупинити виконання оскарженого рішення суду або його дію. Свобода суддівського розсуду не є необмеженою, оскільки такі дії суд вчиняє після набрання рішенням законної сили, а однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України). Тому зупинення виконання (дії) рішення суду допускається лише у виняткових випадках.
Заявник має обґрунтувати та довести, що не зупинення дії рішення або його виконання може мати незворотні наслідки.
Проста незгода з мотивами ухваленого рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до сформованої судової практики суд при вирішенні питання про зупинення виконання (дії) рішення враховує такі обставини: ймовірності утруднення повторного розгляду справи або неможливість здійснення повороту виконання рішення внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки, негайне виконання може завдати значної шкоди (призвести до знищення майна, втрати репутації) або призвести до інших негативних наслідків, які не можна буде виправити. Таке питання вирішується за заявою учасника справи або за ініціативою суду з урахуванням конкретних обставин справи.
Зупинення дії (виконання) рішення є винятковим заходом і має застосовуватися лише у випадках, коли це дійсно необхідно для запобігання негативним наслідкам, які не можна буде виправити в майбутньому у разі скасування судового рішення. 
Водночас, до клопотання про зупинення виконання постанови апеляційного суду не додано доказів про наявність звіту про оцінку майна (квартири), дату проведення аукціону для проведення торгів майна, тобто початок процедури реалізації нерухомого майна, належного боржнику, на яке накладено арешт в межах виконавчого провадження.
У зв`язку з цим, наразі відсутні підстави для зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання представника  ОСОБА_1 - адвоката Шаповалової Марії Іллівни про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
В. В. Сердюк