Справа № 161/1654/26 
Провадження № 2/161/2652/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Антіпової Т.А. 
за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 10 376,09 гривень та стягнути суму сплаченого позивачем судового збору. 
Свій позов мотивує тим, що КП «Луцькводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
Відповідачі до 01.07.2022 року послуги централізованого водопостачання та водовідведення отримували без укладення письмового договору, з 01.07.2022 року надання послуг відбувалось відповідно до публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.
Плата за послуги водопостачання та водовідведення складається з плати за послуги, що розраховується, виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства та плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 року № 2867 для КП «Луцькводоканал» затверджено наступні тарифи на централізоване водопостачання -10,17 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість) та на централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб.м (без податку на додану вартість).
На сайті КП «Луцькводоканал» за посиланням http://vd.lutsk.ua/tariffs/poslugy- vodopostachannva-ta-vodovidvedennya.html розміщено діючі та попередні тарифи на послуги водопостачання та водовідведення розроблені, затверджені та установлені НКРЕКП.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. 
Житло боржників не оснащене розподільчим (квартирним) приладом обліку послуг централізованого водопостачання та водовідведення холодної води.
У період з 01.10.2020 по 01.01.2026 плата за послугу розраховувалась виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до норм споживання. Норми споживання води затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.04.2004 №146 «Про норми споживання».
Боржники протягом 2015-2026 років не повідомили позивача про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на 01 січня 2026 року заборгованість відповідачів за надані послуги з водопостачання та централізованого водовідведення становить 10 376,09 гривень.
На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та покласти на них судові витрати у справі. 
З інформації з реєстру Луцької міської територіальної громади про задеклароване/зареєстроване місце проживання вбачається, що відповідач ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.25).
17.04.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Плечука О.П., надійшла заява про застосування строку позовної давності. Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, датою звернення Комунального підприємства «Луцькводоканал» із позовною заявою є 20.01.2026 року, а період нарахування останнім заборгованості за надані послуги становить 01.10.2021 року по 01.01.2026 року. Отже, строк позовної давності за платежами за період з 01.10.2021 року по 20.01.2023 року сплив на момент подачі позову.
У позовній заяві позивач посилається на існування карантинних обмежень та воєнного сану, у зв`язку із чим вважає, що строк позовної давності не пропустив. При цьому, позивач не зазначив як саме вказані обставини перешкодили йому звернутися протягом п`яти років. Самі собою факти встановлення карантину та введення воєнного тану не зупинило перебіг процесуальних строків (а.с.50-51).
17.04.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Плечука О.П., до суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, з підстав, викладених у відзиві.
Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не зареєстрована. З 2021 року відповідач ОСОБА_2 не проживає на території України, оскільки проживає та працює на території Республіки Польща.
Крім того зазначає, що з КП «Луцькводоканал» ОСОБА_2 договір не укладала, послугами водовідведення та водопостачання не користувалась.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.
Відповідач, ОСОБА_2 , та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Плечук О.П., подав до суду заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із прийняттям ним участі у слідчих діях у кримінальному провадженні.
Суд, при вирішенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Плечука О.П., про відкладення розгляду справи, дійшов наступного висновку.
Так, відповідно до ухвали суду від 27.01.2026 року, розгляд даної справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. 
Окрім цього, представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Плечуком О.П., до суду направлено письмовий відзив з викладенням позиції щодо позовних вимог КП «Луцькводоканал», а також надано заяву про застосування судом строків позовної давності.
Інших клопотань, які судом необхідно вирішити, стороною відповідача не подано.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.
Судом не встановлено наявність випадків, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦК України, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність відкладення розгляду справи.
Отже, зайнятість представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Плечука О.П., в іншому судовому процесі не впливає на можливість розгляду судом даної цивільної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд на підставі ст.ст.12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.
Судом встановлено, і, як вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 », вказане підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого 10.03.2021 року, номер паспорта НОМЕР_1 (а.с.58).
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (а.с.5-6).
Враховуючи вищевикладене, відповідачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Отже,  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі, є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДП «Луцькводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, а відповідачі ними користуються.
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Положеннями ст. ст. 7,8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.
Статтями 67,68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Плата за послуги водопостачання та водовідведення складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства та плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Повноваження щодо встановлення тарифів на послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення розподілене між Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) і органами місцевого самоврядування.
З матеріалів справи вбачається, що житло боржників не оснащене розподільчим (квартирним) приладом обліку послуг централізованого водопостачання та водовідведення холодної води.
У період з 01.10.2020 по 01.01.2026 плата за послугу розраховувалась виходячи з розміру тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги, визначеного відповідно до норм споживання. Норми споживання води затверджено рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 29.04.2004 №146 «Про норми споживання».
Постановою НКРЕЕП №2867 від 22.12.2021 для КП «Луцькводоканал» затверджені тарифи на централізоване водопостачання - 10,17 грн. за 1 куб. м (без пдв) та на централізоване водовідведення - 13,51 грн. за 1 куб. м (без пдв).
На офіційному сайті КП «Луцькводоканал» розміщені діючі та попередні тарифи на послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.
Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідача станом на 01 січня 2026 року заборгованість відповідачів за надані послуги з водопостачання та централізованого водовідведення становить 10 376,09 гривень (а.с.13-20).
Вказаний розрахунок є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні.
Контррозрахунку відповідачами не подано.
Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до п.п.1 та 6 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017 року з подальшими змінами, який набрав чинності 10.12.2017 року, споживач має право:
- одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів;
- на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Згідно з п.11 частини 2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Аналогічну норму щодо неоплати вартості комунальних послуг у разі тимчасової відсутності споживача за умови надання виконавцю послуг документального підтвердження передбачено у п.6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, з подальшими змінами.
Згідно з пп. 7 п. 45 постанови Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
Окрім того, пп. 11-1 п. 47 постанови КМУ №690 передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
Таким чином, якщо особа була відсутня за місцем проживання і своєчасно надала відповідні документи, вона має право на перерахунок розміру наданих послуг та їх оплати.
Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 7 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відповідно до п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач має право на: 1) зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). 2) усунення виконавцем виявлених недоліків у наданні послуг; 3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; 4) перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами; 5) установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; 6) періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; 7) ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; 8) внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; 9) звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; 10) відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг.
Таким чином, обов`язок щодо своєчасного інформування комунальні служби про зміни споживачів комунальних послуг покладається на самих споживачів таких послуг.
Суд звертає увагу, що обов`язковою умовою для застосування наведеного положення законодавства, яке дає право споживачу право на зменшення оплати комунальних послуг, є подача письмової заяви постачальнику таких послуг із відповідними доказами тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг.
Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 , як співвласник майна, протягом 2015-2026 років зверталась до позивача з письмовою або усною заявою про зміну власника та відсутність її в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.
Будь-яких доказів ненадання (неналежного) надання КП «Луцькводоканал» послуг з водопостачання і водовідведення стороною відповідача також не надано.
Крім того, стороною відповідача не спростовано правильність проведених КП «Луцькводоканал» нарахувань плати за користування послугами з централізованого водопостачання та водовідведення за спірний період, що визначався позивачем за нормами споживання відповідно до кількості осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно, застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом утвореної заборгованості у цій справі.
Також судом не приймаються до уваги твердження відповідача ОСОБА_2 щодо пропущення позивачем строків позовної давності, з наступних підстав.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з 02.04.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з 17.03.2022 року у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434 виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Зазначений закон набрав чинності 4 вересня 2025 року. 
Враховуючи викладене, внаслідок зазначених обставин, строк позовної давності щодо вимог, заявлених позивачем не є пропущеним, оскільки перебіг позовної давності щодо них розпочався 04 вересня 2025 року.
Таким чином, клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Плечук О.П., про застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності, не підлягає задоволенню. 
Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку що права позивача є порушеними, а відповідачі є відповідальними за це. Отже, позовні вимоги слід задовольнити.
Щодо стягнення з відповідачів суми судового збору, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 гривень.
Щодо витрат за отримання адміністративної послуги.
Позивач заявив до стягнення з відповідача 80,00 грн судових витрат за отримання адміністративної послуги у Департаменті «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку», на підтвердження чого надав платіжну інструкцію №1019 від 30.10.2025 (а.с. 21).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.
Суд не витребовував від позивача жодних доказів, отже, відповідна вимога суду відсутня. Таким чином, в даному випадку, оплата позивачем адміністративної послуги за надання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не входить до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Отже, в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав, у розмірі 80,00 грн слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 82, 89, 131, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 610, 611, 625 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства «Луцькводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 10 376 (десять тисяч триста сімдесят шість) гривень 09 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» 3 328 гривень судового збору, а саме: по 1 664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок з кожного.
В задоволенні вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав, у розмірі 80,00 гривень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Луцькводоканал», адреса місцезнаходження: 43010, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Дубнівська, 26, код ЄДРПОУ: 03339489..

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення складений 07 травня 2026 року

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Т.А. Антіпова