УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року

м. Київ

справа № 478/577/25
провадження № 61-7352ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року у складі судді Томашевського О. О., ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року у складі колегії суддів: Шаманської Н. О., Кушнірової Т. Б., Царюк Л. М.,

ВСТАНОВИВ: 

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» (далі - ТОВ «Споживчий Центр») до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Разом з апеляційною скаргою подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Як на підставу поновлення строку, посилалася на те, що перебувала за кордоном, а копію оскаржуваного судового рішення вона отримала лише 16 лютого 2026 року в канцелярії суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 березня 2026 року підстави, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення із зазначенням інших поважних причин для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року.

У травні 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2., через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року.

Щодо оскарження рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року.

Згідно з частиною четвертою статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року не може бути прийнята до провадження, оскільки рішення суду першої інстанції не переглядалось по суті в апеляційному порядку, отже не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року.

Касаційна скарга в цій частині обґрунтована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не врахував перебування заявниці за кордоном.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга в цій частині є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (стаття 354 ЦПК України).

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу (частина четверта статті 357 ЦПК України).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частини перша, п`ята, шоста статті 272 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що як на підставу поновлення строку, ОСОБА_1 посилалася на те, що перебувала за кордоном, а копію оскаржуваного судового рішення вона отримала лише 16 лютого 2026 року в канцелярії суду.

Оскаржуване рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року ухвалено судом за відсутності учасників справи.

У даній справі інтереси ОСОБА_1 представляє адвокат ОСОБА_2.

ОСОБА_2 подавав від імені ОСОБА_1 відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, клопотання про відкладення розгляду справи. Був належним чином повідомлений судом про розгляд справи та про результати розгляду.

Згідно інформації з системи «Електронний суд» ОСОБА_2 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

02 грудня 2025 року судом першої інстанції було доставлено копію оскаржуваного судового рішення до його електронного кабінету, що підтверджується інформацією з картки руху документу в підсистемі Електронний суд.

За таких обставин, ОСОБА_1 через свого представника знала про розгляд справи та мала можливість ознайомитись з повним текстом рішення суду, починаючи з 02 грудня 2025 року. Крім того, повний текст оскаржуваного судового рішення направлено судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 02 грудня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 04 грудня 2025 року. Отже, починаючи з 04 грудня 2025 року рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року перебувало у загальному доступі та ОСОБА_1 мала можливість з ним ознайомитись.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 березня 2026 року визнано неповажними підстави, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подачі нової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів поважності.

Копію ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26 березня 2026 року надіслано ОСОБА_1 та отримано нею 31 березня 2026 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, згідно довідки про доставку електронного документу, 28 березня 2026 року зазначена ухвала доставлена до електронного кабінету її представника ОСОБА_2 .

Проте у визначений судом строк вимоги ухвали суду від 26 березня 2026 року ОСОБА_1 не виконала.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд встановив, що скаржником у строк, визначений судом, не виконано вимоги ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26 березня 2026 року та не подано нову заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, встановивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені причини пропуску цього строку визнані неповажними, заяви із зазначенням інших причин пропуску строку не подано, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують, натомість, заявниця наводить мотиви стосовно незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2025 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 29 квітня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

 Судді:	 І. Ю. Гулейков    	
	Р. А. Лідовець    	
	Д. Д. Луспеник