Справа №:755/17701/25
Провадження №: 2-о/755/20/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді -   Катющенко В.П.
за участю присяжних -  Сизорова О.А, Найдьонової Г.А.
при секретарі -   Мовчан А.С.
за участю:  представника заявника - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу окремого провадження за заявою  ОСОБА_2 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою, - 
В С Т А Н О В И В:
Заявник, ОСОБА_2 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, із заявою, в якій просить суд: оголосити померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут, Донецької області; датою смерті громадянина України ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцем смерті громадянина України ОСОБА_3 вважати місто Бахмут, Донецької області.
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що є сином померлого громадянина України ОСОБА_3 . Як вбачається із паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області 03.09.1977, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемівськ Донецької області та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України батько заявника - ОСОБА_3 разом з його матір`ю ОСОБА_4 залишилися проживати у м. Бахмут, Донецької області. Після початку бойових дій в зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України м. Бахмут бу зоною активних бойових дій та піддавався численним обстрілам, що є відритою, публічною інформацією, яка не підлягає доведенню. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час ворожого обстрілу міста, внаслідок отриманих поранень батько заявника загинув на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Факт смерті підтверджується фотографіями з місця загибелі. Заявник також звернувся до правоохоронних органів із повідомленням про смерть батька. Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 у м. Бахмут Донецької області відбувались активні бойові дії, державні органи та установи не працювали, медичні станови не діяли, отримати лікарське свідоцтво про смерть виявилось не можливим. Заявник, звернувшись до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою по державну реєстрацію смерті батька ОСОБА_3 , отримав відмову через відсутність документів, які є підставою для державної реєстрації смерті. Також, заявник звертався до суду із заявою про встановлення факту смерті батька на тимчасово окупованій території, однак його заява повернута, через не подання доказів в підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , причини такої смерті, місце та час його смерті. У заявника відсутні такі документи, оскільки на час смерті батька в м. Бахмут відбувались бойові дії, і такі документи отримати не вдалося, наразі це є також не можливим. Тому єдиним способом юридично оформити смерть батька є подання даної заяви про визнання його померлим. Оголошення померлим ОСОБА_3 надасть заявникові, можливість у повній мірі реалізувати його особисті та майнові права, у тому числі права щодо оформлення спадщини. 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.09.2025 відкрито провадження у цій справі, розгляд якої визначено проводити у порядку окремого провадження, та призначено судове засідання. Витребувано докази у справі а саме: - з Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України, виїзду/в`їзду, в тому числі на тимчасово окуповану територію України, громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з 01.01.2023 по теперішній час; - з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відомості щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - з Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області відомості про отримання/зміну паспорту громадянина України, в тому числі для виїзду за кордон, громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.10.2025 на виконання ухвали суду від 30.09.2025 з Державної прикордонної служби України до суду надійшла відповідь, у якій повідомлено що за інформацією з бази даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2023 по 03.10.2025 в базі даних не виявлено.
13.10.2025 на виконання ухвали суди від 30.09.2025 з Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшла відповідь, де повідомлено про те, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.
14.10.2025 на виконання ухвали суду від 30.09.2025 з Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області до суду надійшли витребувані докази.
03.11.2025 на виконання ухвали суду від 30.09.2025 з Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області до суду надійшов лист, в якому повідомлено що, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 03.09.1997 Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області. Відповідно до обліків Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований. 
20.04.2026 від представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про долучення доказів.
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовільнити. Додатково пояснив, що під час активних бойових дій в місті Бахмут, ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ворожого обстрілу по житловому будинку, загинув батько заявника. Батько був похований на подвір`ї будинку. Оскільки на час смерті батька, м. Бахмут було під обстрілами та там велися активні бойові дії. Жодних документів про смерть батька, заявнику не видали, а на даний час це окупована територія. Мати заявника ОСОБА_4 залишилась на окупованій території. 
Інші учасники справи до суду не з`явилися про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що заявником у даній справі є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується паспортом громадянина України серії № НОМЕР_3 виданий 07.06.2023.
ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 195.
Відповідно до повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.03.2023 повідомлення яке надійшло до РУ про те, що 15.03.2023 о 18:15 за адресою: АДРЕСА_2 , під час ворожого обстрілу ІНФОРМАЦІЯ_2 на подвір`ї загинув батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Бахмутський районний відділ поліції ГУНП в Донецькій області за № 3932.
Згідно пояснення ОСОБА_4 02.03.2023 приблизно о 13 годині на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , під час ворожого обстрілу, внаслідок поранення загинув її чоловік, ОСОБА_3 . На той час працівники поліції та працівники медичних закладів залишили місто, то отримати будь-які медичні документи на підтвердження факту смерті було неможливо. Мобільний зв`язок та інтернет були відсутні. Вона самостійно зробила декілька фотографій померлого чоловіка. Також самостійно захоронила його тіло в АДРЕСА_2 .
19.04.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовлено ОСОБА_2 у проведені державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , 14.09.1963 на підставі пред`явленого талону-повідомлення єдиного обліку № 3932 про прийняття реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію виданого Бахмуцьким районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області, оскільки даний документ не є підставою для державної реєстрації смерті.
Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Згідно з ч. 3,4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Водночас п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» ЦПК).
Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).
Так, відповідно до положень ч.2 ст. 46 ЦК України, коли воєнні дії на території України не закінчилися та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, або з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
У постанові від 11.12.2024 по справі №755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
У випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною.
Також, у цій постанові Велика Палата Верховного суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
На момент розгляду даної справи Наказ №309 втратив свою чинність.
Так, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376.
Відповідно до вказаного Переліку м. Бахмут, Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району, Донецької області, з 24.02.2024 і до 12.12.2023 належав до зони активних бойових дій. 
З 13.12.2023 м. Бахмут, Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району, Донецької області перебуває під тимчасовою окупацією.
Оцінивши доводи заяви та долучені документи, суд вважає, що звернення ОСОБА_2 із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим є передчасним, оскільки таке оголошення до спливу законодавчо встановленого строку, суперечить вимогам частини другої статті 46 ЦК України.
Так, станом на день розгляду даної заяви активні бойові дії на території м. Бахмут, Бахмутської міської територіальної громади, Бахмутського району Донецької області завершились окупацією цієї території, з огляду на що відлік встановленого дворічного та шестимісячного строку, відповідно, ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним та виключає можливість оголосити особу померлою. 
Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58 (sad) принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).
Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 49, 251 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 4, 10, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 305-308, 353-355 ЦПК України 
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання як ВПО: АДРЕСА_4 ), заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ: 26088676, бульв. Верховної Ради, 8/20, м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 07.05.2026.

Суддя: 

Присяжні:   1)

2)