Справа № 184/2563/25
Провадження № 2-о/0182/83/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

28.05.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Рунчевої О.В.,
секретаря Паламарчука П.Ю., 
представника заявника Шаврової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Новоолександрівська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення , суд –

В С Т А Н О В И В:

24.11.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського міського суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою Покровського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 року справу направлено за територіальною підсудністю на розгляд до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 
Заявниця просить встановити той факт, що місцем відкриття спадщини, тобто останнім постійним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ( помер) ІНФОРМАЦІЯ_2 , був житловий будинок АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації його дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 на час його смерті. Заявлені вимоги мотивовані наступним.
З 2012 року ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2 . 14.10.2014 року вони офіційно зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
З 2012 року по 2019 рік сім`я проживала в с. Грушівка Криворізького району Дніпропетровської області разом з матір`ю чоловіка заявниці. За даною адресою ОСОБА_2 був зареєстрований. В 2019 році сім`я ОСОБА_4 переїхали по постійне місце проживання до АДРЕСА_1 , за зареєстрованим місцем проживання заявниці, де постійно проживали до 18 жовтня 2022 року. 
18.10.2022 року ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією до лав ЗСУ. ІНФОРМАЦІЯ_5 він загинув в м. Покровськ Донецької області, захищаючи суверенітет, територіальну цілісність та незалежність України, під час участі в бойових діях.
Після його смерті відрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,03 га, що розташована на території Новоолександрівської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, та іншого рухомого майна. Заявниця звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не можливо встановити місце відкриття спадщини, тобто визначити останнє постійне місце проживання спадкодавця, та не встановлено коло спадкоємців померлого, так як на момент смерті ОСОБА_2 не мав зареєстрованого місця проживання. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення своїх спадкових прав, а вирішити дане питання в позасудовому порядку вона не має можливості, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 року постановлено розглянути справу за правилами окремого позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.29).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 року у приватного нотаріуса Бойко Л.П. витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.30-31).
Представник Новоолександрівської сільської територіальної громади в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.61), згідно якого судову повістку отримано 07.05.2026 року. Причину неявки не повідомили, заяву про відкладення розгляду справи або про слухання справи без участі їх представника суду не надали, своїм правом на подання письмових пояснень по справі не скористались. 
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. 
Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ст.6 Конвенції „ Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.  
Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2012 року перебували у фактичних шлюбних стосунках. 04.10.2014 року вони офіційно оформили свої стосунки та зареєстрували шлюб, про що свідчить відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Від даного шлюбу у них народилась донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).
В 2022 році ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ. ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання він загинув, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.38).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки площею 2,03 га, що розташована на території Новоолександрівської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області, та іншого рухомого майна. Земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії III-ХС № 043771-153 від 15.02.2001 року, виданого Гаврилівською сільською радою Бериславського ( на той час Нововоронцовського) району Херсонської області (а.с.11).
За життя померлий своїм майном не розпорядився та заповіту не склав, а тому спадкування відбувається за законом у відповідності зі ст. 1217 ЦК України.
Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є дружина та донька померлого.
ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Постановою від 23.01.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не можливо встановити місце відкриття спадщини, тобто визначити останнє постійне місце проживання спадкодавця, та не встановлено коло спадкоємців померлого (а.с.59). 
З цих підстав заявниці необхідно довести той факт, що останнім постійним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2 був житловий будинок АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 . 
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факт повинен мати юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).
Як зазначає заявниця, встановлення згаданого вище факту необхідне їй для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Наявність спору про право судом не встановлено, оскільки, окрім заявниці та неповнолітньої доньки, законним представником якої є ОСОБА_1 , інших спадкоємців померлий не мав. В іншому порядку, аніж в судовому, заявниця вирішити дане питання не має можливості. З урахуванням наведеного, вимоги заявниці за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.
За змістом п.п1.12, 1.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі – Порядок) в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
Відповідно до п. 1.14. Порядку, у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на час своєї смерті не мав зареєстрованого місця проживання (а.с.41 зворот).
Разом з тим, згідно акту про фактичне місце проживання від 21.03.2024 року, складеного старостою Шолохівського старостинського округу Євгеном Лісніченком, ОСОБА_2 фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . разом з дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3 , з 2019 року по 18.10.2022 року, після чого був мобілізований до лав ЗСУ (а.с.10).
Факт проживання спадкодавця за даною адресою також підтверджується показами свідків.
Так, свідок ОСОБА_6 засвідчила, що є сусідкою заявниці та підтвердила факт проживання ОСОБА_2 разом з сім`єю за місцем реєстрації заявниці. 
Свідок ОСОБА_7 зазначила, що добре знайома із сім`єю ОСОБА_4 , підтвердила, що в 2019 році вони переїхали до с. Шолохове Нікопольського району, де і мешкали до 2022 року, поки ОСОБА_8 не мобілізували.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що був співробітником заявниці, добре знав її чоловіка, часто бував у них вдома в АДРЕСА_1 .
Положеннями ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявниця не подавала заяви про відмову від спадщини після смерті свого чоловіка.
Верховний Суд 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61 149св18) зазначив наступне: «Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. 
Аналогічна правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду: 1) від 4 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що стороною заявника належними та допустимими доказами доведено факт постійного проживання подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також їх спільної доньки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи той факт, що в матеріалах справи наявна постанова приватного нотаріуса Бойко Л.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав неможливості встановлення місця відкриття спадщини, а тому встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, оскільки вона не може в повному обсязі реалізувати свої спадкові права.
З огляду на встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, а тому заява підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. 
Керуючись ст. ст. 4 - 10, 76 - 81, 315, ЦПК України, ст.ст.3,4,21,25,36,74 СК України, суд - 

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Шаврова Наталія Михайлівна, заінтересована особа: Новоолександрівська сільська територіальна громада Бериславського району Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що місцем відкриття спадщини, тобто останнім постійним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був житловий будинок АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації його дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева