Справа № 530/30/26
2/530/426/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

10.06.2026 року Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря судового засідання Стрілець Л.Г., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
06.01.2026 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 6054 грн 77 коп. та судовий збір.
В обґрунтування позову ТОВ «ГК «Нафтогаз України» посилається на те, що відповідач приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 (далі Типовий договір). Відповідачка є споживачем природного газу по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1061 від 18.12.2019 року та свідоцтва про право власності №1057 від 18.12.2019 року. Позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала його та використовувала для власних потреб. У період з грудня 2023 року по листопад 2025 року (включно) нею було спожито природного газу на загальну суму 60054,77 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» зверталося до суду про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 7255,86 грн , 21.10.2024 року було видано судовий наказ ,який вподальшому ухвалою суду від 26.11.2024 року скасовано. Оскільки відповідачка не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, тим самим неналежно виконувала свої зобов`язання, чим порушуються права ТОВ «ГК «Нафтогаз України» позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
26.03.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог та посилалася на те що вона дійсно є споживачем послуг ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Увесь час перебування у договірних відносинах вона щомісяця та в повному обсязі сплачує за фактично спожитий природний газ за об`єктом розташованим за адресою АДРЕСА_1 ,а тому твердження позивача про несплату нею нарахованих сум у повному обсязі є хибним, посилалася на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.11.2024 року про скасування судового наказу у справі 530/2032/24 ( а.с.30-31).
В судове засідання представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не з`явився у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника.
Відповідач ОСОБА_1 не з`явилася ,належним чином повідомлена ( а.с.51), надіслала до суду відзив, який приєднано до матеріалів справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку ,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови НКРЕКП №880 від 04.07.2017 р. «Про видачу ліцензій з постачання природного газу…» на території України.
ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 17.09.2021, яка підписана відповідачем ( а.с.11)
З свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі № 1061 від 18.12.2019 року та свідоцтва про право власності № 1057 від 18.12.2019 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.12-13).
Як вбачається з розрахунку споживання природного газу споживачем ОСОБА_1 по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з грудня 2023 року по листопад 2025 року (включно) по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 було спожито природний газ на загальну суму 10296,21 грн., але відповідачем частково проводилась оплата яка була врахована, як оплата за спожитий природний газ після врахування якої сума боргу становить 6054,77 грн ( а.с.14).
Відповідно до ч.1,3,4 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку.
Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.
Згідно з п.3 Розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем», а саме п.1.3 встановлено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).
Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.
Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу. Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного упорядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року № 917-р «Про визначення товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України постачальником останньої надії», ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України було визначено постачальником останньої надії строком на три роки як переможця конкурсу.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.
Споживачем постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 17.09.2021.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 17.09.2021, яка нею підписана ( а.с.11). В свою чергу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, ОСОБА_1 за користування послуг природного газу своєчасно плату не вносить ,що вбачається з розрахунку заборгованості ,в результаті чого позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, який було видано 21.10.2024 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз" - 7255 (сім тисяч двісті п"ятдесят п"ять) гривень 86 копійок забогованості за спожитий природний газ та судовий збір, який в подальшому ухвалою суду від 26.11.2024 року було скасовано ( а.с.9-11), суд звертає увагу відповідача на те що скасування судового наказу не є підставою звільнення від сплати заборгованості за природний газ, а лише анулює спрощену процедуру його стягнення. Відповідач після скасування судового наказу в повному обсязі борг не погасила , а здійснила лише декілька платежів ,які були враховані позивачем ,що вбачається з самого розрахунку заборгованості, після чого сума заборгованості становить 6054,77 грн, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України».
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Щодо інших доводів сторін, то Європейський суд з прав людини неодноразово зазначає (Рішенням ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п. 58 Рішення)), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29).
За таких обставин вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства ухвалюючи рішення на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та керуючись ст. ст. 525, 526, 629, 630, ЦК України, ст.ст. 1,2,4,7, 8,12,13,19,30,81, ,141, 210, 228-229, 258- 274, 279, 280-289,354, 430 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз", місце знаходження: м.Київ, вул.Шолуденка, 1 (код ЄДРПОУ 40121452), р/р НОМЕР_3 в АТ "Ощадбанк" м. Києва, МФО 300465 - 6054 (шість тисяч п`ятдесят чотири) гривні 77 копійок- заборгованості за спожитий природний газ.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз", місце знаходження: м.Київ, вул.Шолуденка, 1 (код ЄДРПОУ 40121452) р/р НОМЕР_4 в АБ “Укргазбанк” м. Києва, МФО 320478 - витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (дві тисячі двадцять вісім ) грн 00 коп..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 30 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя	О. В. Ситник