Справа № 638/3330/26
Провадження № 3/638/1816/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 травня 2026 року        м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587746 від 10.02.2026 року, 10.02.2026 року о 08 год 50 хв у м. Харків по вул. Клочківська, 104А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi Q8 Sportbak E-Tron», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи перестроювання не надав дорогу автомобілю «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та здійснив з ним зіткнення, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3. ПДР – інші порушення ПДР, порушення прави перестроювання. Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
22.04.2026 року від захисника ОСОБА_1 , адвоката Брек Л. О., до суду надійшли додаткові пояснення щодо водійського посвідчення, в яких зазначено, що 10.02.2026 року ОСОБА_1 був притягнутий інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Бурдою Ю. М., до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що ОСОБА_1 начебто керував транспортним засобом та не мав права керування ТЗ, чим порушив п. 2.1.а ПДР, що було оформлено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6642621. ОСОБА_1 , не погодившись з оскаржуваною постановою, звернувся 24.02.2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовною заявою про скасування постанови про адміністративне правопорушення. 17.03.2026 року Департаментом патрульної поліції подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що оскаржувану постанову в результаті перевірки скасовано. 18.03.2026 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА № 6642621 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрито. 26.03.2026 року ОСОБА_1 отримано українське водійське посвідчення, шляхом обміну посвідчення водія отриманого у Сполученому Королівстві Великої Британії. Разом з тим, після ознайомлення з матеріалами справи адвокатом Брек Л. О., залишилась незрозумілою довідка УПП в Харківській області ДПП від 27.03.2026 року до Шевченківського районного суду м. Харкова про те, що ОСОБА_1 не отримував водійське посвідчення на території України та керував без прав.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Брек Л. О., заявила клопотання про закриття провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вважає, що відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. 
В обгрунтування клопотання захисник зазначила, що ОСОБА_1 не вчиняв дій (умисних чи з необережності) спрямованих на порушення правил дорожнього руху, більш того інспекторами ДПС було вчинено ряд суб`єктивних, упереджених та необ`єктивних дій спрямованих на встановлення вини виключно водія ОСОБА_1 , при тому, матеріали справи не відображають дійсну ситуацію що склалась 10.02.2026 року. Так, на вказаній ділянці організація дорожнього руху чітко визначена технічними засобами регулювання, а саме дорожніми знаками та розміткою. Згідно п. 11.1 ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Зокрема, на під`їзді до місця ДТП встановлені дорожні знаки (5.16), що визначають напрямки руху по смугах, які розташовані над проїзною частиною. Вказані знаки прямо встановлюють, з якої саме смуги дозволено рух у відповідному напрямку. Відповідно до даних знаків, крайня ліва смуга руху починається саме від місця його встановлення, а не раніше. Крім того додатково зазначена смуга позначена дорожньою розміткою на проїзній частині, що чітко відокремлює її від інших смуг руху. Таким чином, заїзд до крайньої лівої смуги можливий виключно з безпосередньо право розташованої (сусідньої) смуги руху, а не з будь-якої іншої часини проїзної частини. Зазначила, що відповідно наданих пояснень ОСОБА_1 , а також доданих до матеріалів справи фото та відеодоказів ОСОБА_1 діяв у повній відповідності до вимог ПДР, а саме: знаходячись у праворосташованій смузі дороги, дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, завчасно подав сигнал про намір зміни смуги руху розпочав маневр у дозволеному місці. Тобто, фактично ОСОБА_1 вже здійснював маневр перестроювання у крайню ліву смугу руху і на момент зіткнення перебував приблизно 1/2 корпусу транспортного засобу, після чого почув характерний звук удару. При цьому пояснення іншого учасника ДТП (водія ОСОБА_2 ), що містяться в матеріалах справи, прямо підтверджують факт його руху у прямому напрямку, без здійснення маневру перестроювання у встановленому порядку. Крім цього, у матеріалах справи міститься схема місця ДТП, складена працівниками поліції. Разом з тим, вказана схема не відповідає фактичним обставинам події, складена з порушенням вимог законодавства та не може вважатись належним та допустимим доказом по справі з огляду на наступне. Схема не відображає реальне розташування транспортних засобів, містить спрощене та неточне зображення транспортних засобів. Схема ДТП прямо суперечить фотоматеріалам, відеозапису, не відображає фактичного розташування транспортних засобів, містить істотні викривлення щодо смуг руху та траєкторії. Крім того, ОСОБА_1 під відеофіксацію зазначав, що дана схема не відповідає дійсним обставинам події. В свою чергу відеофіксація з місця події до матеріалів справи не надана з невідомих причин. Отже, сукупність доказів, а саме: пояснення сторін, фотоматеріалів та відеозапис, долучені до матеріалів справи, підтверджують фактичне положення транспортних засобів на момент ДТП. З аналізу вказаних доказів вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 , середньою частиною кузова вже знаходився у межах крайньої лівої смуги, тобто фактично завершив маневр перестроювання та рухався у своїй смузі. Дії водія ОСОБА_1 щодо зміни напрямку руху є логічними, послідовними та такими, що повністю відповідали дорожній обстановці.
Представник потерпілого ОСОБА_2 , адвокат Паришкура В. М., у судовому засіданні зазначив, що позиція сторони захисту про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам даної ДТП і тому не підлягає задоволенню. Немає ніяких сумнівів в тому, що саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія при перестроювання на смугу руху, по якій рухається в попутному напрямку інший транспортний засіб, надати йому перевагу. Порушення з боку водія ОСОБА_1 п. 10.3 ПДД підтверджується наступними доказами. Згідно схеми ДТП від 10.02.2026 року вбачається, що автомобіль «Toyota Rav 4», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 рухався прямо по лівій смузі руху по Клочківському узвозу у м. Харкові, а автомобіль «Audi E-Tron», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 рухався справа відносно напрямку руху «Toyota Rav 4» (що зазначено стрілками 6 і 7 на схемі), кінцеве положення автомобіля «Audi E-Tron» у місці зіткнення під кутом в напрямку руху автомобіля «Toyota Rav 4» свідчить, що саме водій ОСОБА_1 здійснив маневр перестроювання вліво на смугу руху, по якій рухався потерпілий. Дану схему ДТП підписали обидва водії, і у водія ОСОБА_1 не було ніяких зауважень стосовно складання схеми ДТП. Вказані обставини об`єктивно підтверджуються фотографіями з місця пригоди. У своїх поясненнях 10.02.2026 року ОСОБА_1 також власноручно написав, що рухавшись на автомобілі «Audi E-Tron», н.з. НОМЕР_2 , по Клочківському узвозу «виконував маневр зміни смуги руху, під час маневру сталося зіткнення» з автомобілем «Toyota Rav 4». Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення правопорушник ОСОБА_1 був згоден з протоколом, не заперечував факт порушення п. 10.3 ПДР, єдине він зробив зауваження стосовно відсутності у нього водійських прав України, посилаючись на наявність водійських прав іноземної держави. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позицію свого представника, надав усні пояснення, просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки внаслідок його винних дій відбулася ДТП та пошкоджені транспортні засоби. 
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Обставини вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587746 від 10.02.2026 року; схемою містя ДТП, яка сталася 10.02.2026 року; усними та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 10.02.2026 року; письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 від 10.02.2026 року; фотознімками та відеозаписом; рапортом співробітника патрульної поліції.
Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого чт. 124 КУпАП, вина правопорушника доведена зазначеними вище доказами.
Доводи захисника Брек Л. О., якими остання обгрунтовує підстави для закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки вони є неспроможніми та не відповідають встановленим судом обставинам, зважаючи на наступне.
Згідно пояснень водія ОСОБА_2 , які останній надав в судовому засіданні, він рухався на своєму автомобілі по Клочківському узвозу від майдана Свободи в бік вул. Клочківська, перед перехрестям зміну полоси не здійснював, тобто, весь час рухався прямо. Для виконання повороту наліво на вулицю Клочківська потерпілий зайняв крайню ліву смугу та наближався до перехрестя пригальмовуючи. Водій авто «Audi Q8 Sportbak E-Tron», рухаючись в сусідній смузі праворуч, з метою виконання повороту та перестроювання, здійснив маневр ліворуч в смугу, в якій рухався потерпілий та спричинив зіткнення автомобілів передніми частинами автомобілів. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які підтвердив в судовому засіданні його захисник, ОСОБА_1 10.02.2026 рухався на своєму автомобілі в напрямку до вулиці Клочківська по Клочківському узвозу від майдана Свободи. Перед перехрестям ним було виконано маневр зміни смуги руху, під час маневру він почув звук удару. Під час виконання маневру ним було здійснено оцінку безпечності такого маневру шляхом оцінки дорожньої обстановки через водійське (ліве) дзеркало.
Зі схеми місця ДТП, яка долучена до протоколу та підписана особисто водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зауважень, вбачається, що автомобіль «Toyota Rav 4», н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , рухався прямо по лівій смузі руху по Клочківському узвозу у м. Харкові, а автомобіль «Audi E-Tron», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 рухався справа відносно напрямку руху «Toyota Rav 4» (що зазначено стрілками 6 і 7 на схемі), кінцеве положення автомобіля «Audi E-Tron» у місці зіткнення під кутом в напрямку руху автомобіля «Toyota Rav 4» свідчить, що саме водій ОСОБА_1 здійснив маневр перестроювання вліво на смугу руху, по якій рухався потерпілий. 
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються фотознімками з місця пригоди, які долучені до матеріалів справи учасниками. Крім того, в судовому засіданні судом досліджувався відеозапис з місця пригоди, долучений через Електронний суд захисником ОСОБА_1 , з якого вбачається, що перед зіткненням автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не здійснював маневру, а їхав прямо, наближаючись до світлофору. В той час, як автомобіль під керуванням  ОСОБА_1 безпосередньо перед зіткненням почав здійснювати маневр перестроювання у ліву смугу, тобто у ту ж саму смугу, по якій рухався автомобіль ОСОБА_2 .
Таким чином, судом достоменно встановлено, що водій ОСОБА_1 перед перестроюванням повинен був дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися. Водночас, дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.3 Правил дорожнього руху, що правильно зафіксовано в протоколі, складеному уповноваженою особою. Доводи захисника про те, що з а одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються встановленими судом обставинами. Доказів того, що ОСОБА_1 був не згоден зі складеним відносно нього за ст.124 КУпАП протоколом або оскаржував дії уповноваженої особи, яка складала протокол, захисником та ОСОБА_1 не надано.
На фото, долученому захисником ОСОБА_1 , чітко вбачається, що перед перехрестям Клочківського узвозу та вулиці Клочківська зліва від крайньої лівої смуги на дорожньому покритті міститься розмітка у виді двох суцільних ліній, що дає підстави для висновку про те, що дорожньою розміткою не заборонено рух по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів. Тому, доводи захисника про те, що водій ОСОБА_2 створив ситуацію шляхом незаконного руху по трамвайних коліях та здійснювання заїзду до крайньої лівої смуги, є необгрунтованими та не підтверджуються дослідженими судом матеріалами справи. Доказів зворотного судом не встановлено. 
Вказані вище та досліджені судом докази, пояснення учасників ДТП разом у їх сукупності та взаємозв`язку, як ті, що були направлені разом з протоколом, так і ті, що надані учасниками справи, є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи за своїм внутрішнім переконанням докази, що грунтуються на всебічному, повному і об`єктивому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його клопотанням відсутні, у зв`язку з чим клопотання захисника Брек Л. О. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховано умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення; ступінь його вини, суддя вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також суддя доходить висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самими порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір судового збору відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Таким чином, з  ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. 
Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1 700 грн 00 коп.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня, наступного після набрання рішенням законної сили.

Суддя В. В. Щепіхіна