Справа № 650/1341/26
провадження № 2/650/2268/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року    Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: розірвати договір оренди землі № 1100367 від 16.04.2020, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 37642778 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011 площею 9.0306 га;
розірвати договір оренди землі № 1100366 від 16.04.2020, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 37635176 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010 площею 9.03 га;
розірвати договір оренди землі № 1100331 від 14.11.2018, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 30804665 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395 площею 2 га;
розірвати договір оренди землі № 1100328 від 02.11.2018, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 28792258 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009 площею 9.03 га.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивачу належать земельні ділянки з кадастровими номерами 6520686700:03:005:0011 площею 9,0306 га, 6520686700:03:005:0010 площею 9,03 га, 6520686700:03:004:0395 площею 2 га та 6520686700:03:005:0009 площею 9,03 га, розташовані на території Степнянської сільської ради, на даний час Новорайської сільської ради, Бериславського району Херсонської області.
Між позивачем та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» були укладені договори оренди землі № 1100367 від 16 квітня 2020 року, № 1100366 від 16 квітня 2020 року, № 1100331 від 14 листопада 2018 року та № 1100328 від 02 листопада 2018 року. За умовами цих договорів земельні ділянки передані орендарю у строкове платне користування, а орендна плата мала вноситися до 31 грудня кожного року.
17 квітня 2025 року право оренди за вказаними договорами було передано новому орендарю - ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди, у зв`язку з чим до нього перейшли права та обов`язки орендаря.
Орендна плата за договором № 1100367 становить 22 431,50 грн за рік, за договором № 1100366 - 22 431,50 грн за рік, за договором № 1100331 - 3 970,56 грн за рік, за договором № 1100328 - 18 235,24 грн за рік. Представник позивача зазначив, що орендна плата за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки позивачу не нарахована і не сплачена, що підтверджується відповідями органів ДПС про доходи позивача.
Несплата орендної плати протягом кількох років є систематичною, порушує істотні умови договорів оренди землі та позбавляє позивача того, на що він розраховував при їх укладенні. Представник позивача послався на статті 526, 629, 651 ЦК України, статті 24, 32 Закону України «Про оренду землі», пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України та практику Верховного Суду щодо можливості розірвання договору оренди землі у разі систематичної несплати орендної плати.
Доводи про воєнний стан, форс-мажорні обставини або неможливість використання земельних ділянок, на думку представника позивача, не спростовують факту систематичної несплати. Лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року має загальний характер і сам по собі не доводить неможливість виконання конкретних договорів. Орендар не повідомляв позивача про неможливість використання земельних ділянок, не надав доказів їх фактичної непридатності, а окремі розпорядження військових адміністрацій стосуються податкових пільг і не звільняють від сплати орендної плати власнику землі.
На підтвердження можливості ведення господарської діяльності на відповідній території представник позивача послався на відповіді інших суб`єктів господарювання, які обробляють земельні ділянки у Бериславському районі, виплачують орендну плату та вживають заходів щодо обстеження земель. Також подані заяви свідків - колишніх працівників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», які підтверджують обробіток земельних ділянок у 2023-2024 роках із залученням техніки та працівників.
Представник позивача просить розірвати чотири договори оренди землі та стягнути з відповідачів судові витрати.
У відзиві на позов представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Представник відповідача вказав, що 17 квітня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» відчужило право оренди спірних земельних ділянок на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», у зв`язку з чим саме останнє є поточним орендарем та належним відповідачем у спорі про розірвання договорів оренди. Оскільки позов не містить вимог про стягнення заборгованості з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а спрямований лише на розірвання договорів оренди, товариство вважає себе неналежним відповідачем.
Також представник відповідача зазначив, що орендна плата не сплачувалася через об`єктивну неможливість використання земельних ділянок. Спірні ділянки розташовані на території Степнянської сільської ради, після реорганізації - Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка зазнала тимчасової окупації та з 11 листопада 2022 року віднесена до територій можливих бойових дій.
Внаслідок збройної агресії рф майно підприємства було знищене та розграбоване, працівники не мали безпечного доступу до земельних ділянок, а самі ділянки є потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами. Проведення сільськогосподарських робіт без розмінування створює загрозу життю та здоров`ю працівників.
На підтвердження цих доводів представник відповідача послався на Перелік територій, на яких ведуться бойові дії або які тимчасово окуповані, лист ГУ ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року, інтерактивну карту ДСНС, розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації, рішення Херсонської обласної ради від 23 грудня 2022 року № 491 та розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24, якими ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» віднесено до суб`єктів, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили.
Представник відповідача вважає, що наявні обставини підпадають під дію статей 617, 762 ЦК України, оскільки орендар не відповідає за неможливість використання земельних ділянок. Тому несплата орендної плати за відповідний період не може вважатися винним і систематичним порушенням договорів та не є підставою для їх розірвання.
Окремо представник відповідача зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним у частині вимог до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», оскільки воно вже не є стороною орендних правовідносин, а розірвання договорів щодо колишнього орендаря не призведе до припинення зареєстрованого права оренди ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та не стягувати з ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» судові витрати.
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що надані відповідачем докази не підтверджують повної неможливості використання орендованих земельних ділянок за цільовим призначенням у розумінні частини шостої статті 762 ЦК України. Саме посилання на воєнний стан, лист ТПП України від 28 лютого 2022 року, розпорядження військових адміністрацій чи потенційне забруднення території вибухонебезпечними предметами не звільняє орендаря автоматично від виконання зобов`язань за договорами оренди.
Сторона, яка заявляє про форс-мажор або неможливість користування майном, повинна довести причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Лист ТПП України має загальний характер і не містить ознак конкретного договору, тому сам по собі не підтверджує неможливість виконання зобов`язань.
Також представник позивача зазначив, що інші суб`єкти господарювання на відповідній території здійснюють сільськогосподарську діяльність, а відповідач жодного разу не повідомляв орендодавця про неможливість використання земельних ділянок, не комунікував щодо сплати заборгованості та не запропонував шляхів вирішення ситуації.
На думку представника позивача, розпорядження військової адміністрації стосуються податкових пільг щодо плати за землю та не доводять повної неможливості використання земельних ділянок і не звільняють орендаря від сплати орендної плати приватному власнику.
Представник позивача заперечив проти доводів ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про неналежність його як відповідача. Вказав, що товариство не надало доказів переходу до ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» обов`язку зі сплати заборгованості з орендної плати за 2022-2024 роки та 2025 рік до моменту продажу права оренди.
Окремо представник позивача зазначив, що дані інтерактивної карти ДСНС не підтверджують забруднення саме спірних земельних ділянок вибухонебезпечними предметами, а лист ГУ ДСНС України у Херсонській області, на який послався відповідач, до відзиву не долучено.
У запереченні представник відповідача зазначив, що доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, є необґрунтованими та не спростовують позицію ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Представник відповідача вказав, що сертифікат ТПП не є єдиним доказом форс-мажорних обставин, а суд має оцінювати всю сукупність доказів. На його думку, лист ГУ ДСНС України у Херсонській області, Перелік територій бойових дій, розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації, розпорядження Херсонської обласної ради, дані інтерактивної карти ДСНС та відсутність доказів розмінування підтверджують неможливість користування земельними ділянками у 2022-2025 роках.
Представник відповідача зазначив, що податкові пільги надавались не самі по собі, а через фактичну небезпеку та непридатність землі для використання. Вимога здійснювати господарську діяльність на потенційно небезпечній ділянці, на його думку, фактично ставить економічний інтерес вище безпеки працівників.
Також представник відповідача заперечив проти доводів позивача про діяльність інших аграрних підприємств на цій території. Господарська діяльність кожного підприємства залежить від конкретних умов, наявності техніки, фінансових можливостей, засобів безпеки та стану конкретних земельних ділянок. Сам факт роботи інших підприємств не доводить можливість безпечного використання саме спірних ділянок.
Щодо неповідомлення орендодавця про форс-мажорні обставини представник відповідача зазначив, що договори оренди не передбачають такої умови як підстави для розірвання договору. В умовах загальновідомого збройного конфлікту та офіційного статусу території як зони бойових дій вимога окремого формального повідомлення є надмірним формалізмом.
Представник відповідача також вказав, що твердження позивача про недобросовісність ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» і продаж права оренди за 100 грн за 1 га є припущенням, яке не підтверджене належними доказами. Відчуження права оренди є законною формою розпорядження майновим правом і не спростовує факту небезпечного стану земельних ділянок.
Окремо представник відповідача зазначив, що відсутність позначки на інтерактивній карті ДСНС не підтверджує безпечність земельної ділянки, а лише може свідчити про відсутність проведеного обстеження. Безпечність ділянки має підтверджуватися офіційним очищенням або розмінуванням, доказів чого позивач не надав.
У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» додатково підтверджує неможливість використання спірних земельних ділянок у 2022-2025 роках через потенційне забруднення вибухонебезпечними предметами та відсутність офіційного підтвердження їх безпечності.
Представник відповідача послався на відповідь Центру протимінної діяльності Міністерства оборони України від 05 травня 2026 року № 616, отриману на адвокатський запит. У цій відповіді зазначено, що станом на 05 травня 2026 року сертифіковані оператори протимінної діяльності не проводили гуманітарне розмінування земельних ділянок позивача, а тому Центр не може надати сертифікат або висновок про їх безпечність для господарського використання.
Представник відповідача вважає, що цей документ підтверджує збереження за земельними ділянками статусу територій, імовірно забруднених вибухонебезпечними предметами. Відсутність відомостей про очищення ділянок у базах ДСНС та Міністерства оборони, на його думку, свідчить про збереження небезпеки як фактично, так і юридично.
Також представник відповідача послався на практику Херсонського апеляційного суду, за якою статус земельної ділянки як забрудненої припиняється лише після обстеження операторами протимінної діяльності та видачі офіційного акта про її придатність.
Представник відповідача зазначив, що цей доказ у сукупності з іншими матеріалами справи підтверджує неможливість використання орендованих земель як ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», так і новим орендарем ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» з незалежних від них причин.
На підставі частини шостої статті 762 ЦК України представник відповідача вважає, що орендар звільняється від орендної плати за період, коли майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Оскільки безпечність земельних ділянок не підтверджена, заборгованість з орендної плати та систематичність порушення, на думку представника відповідача, відсутні.
Представник відповідача просить долучити до матеріалів справи відповідь Центру протимінної діяльності Міністерства оборони України від 05 травня 2026 року № 616 та врахувати додаткові пояснення під час розгляду справи.
На судове засідання позивач не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд». Про причини неявки суд не повідомив. У відзиві не висловив свою позицію щодо його участі в судовому засіданні.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом направлення на його юридичну адресу ухвали про відкриття провадження у справі та судової повістки, які повернулися на адресу суду з відміткою про відсутність адресата за відповідною адресою. Такі заходи були судом вжиті неодноразово.
Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» суд також виходив з положень частини шостої статті 14 ЦПК України відповідно до якої юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Відповідач ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконав такий обов`язок та не зареєстрував свій кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, з огляду на що суд зазначає, що права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми «Електронний суд». Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ЦПК України, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи цивільного процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи, що представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися до суду без поважних причин, окремі з них не вжили заходів для реалізації свого процесуального обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами та письмовими поясненнями сторін.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки, розташовані на території Степнянської сільської ради, яка на час розгляду справи входить до Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
16 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1100367 щодо земельної ділянки площею 9,0306 га з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За умовами договору оренди землі № 1100367 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначену земельну ділянку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 308 548,91 грн. Орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 7,27 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 30 листопада 2030 року. Номер запису про інше речове право щодо цієї земельної ділянки - 37642778.
16 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1100366 щодо земельної ділянки площею 9,03 га з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За умовами договору оренди землі № 1100366 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначену земельну ділянку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 308 548,91 грн. Орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 7,27 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 30 листопада 2030 року. Номер запису про інше речове право щодо цієї земельної ділянки - 37635176.
14 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1100331 щодо земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395, призначеної для особистого селянського господарства.
За умовами договору оренди землі № 1100331 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначену земельну ділянку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 13 279,43 грн. Орендна плата визначена в розмірі 1 985,28 грн за 1 га за рік оренди, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб і військового збору. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Договір укладено строком на 10 років. Номер запису про інше речове право щодо цієї земельної ділянки - 30804665.
02 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 1100328 щодо земельної ділянки площею 9,03 га з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За умовами договору оренди землі № 1100328 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначену земельну ділянку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 308 548,91 грн. Орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 5,91 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року. Договір укладено строком на 10 років. Номер запису про інше речове право щодо цієї земельної ділянки - 28792258.
За договором оренди землі № 1100367 від 16 квітня 2020 року річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011 становить 22 431,50 грн. За 2022, 2023, 2024 та 2025 роки розмір орендної плати за цим договором становить 89 726,00 грн.
За договором оренди землі № 1100366 від 16 квітня 2020 року річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010 становить 22 431,50 грн. За 2022, 2023, 2024 та 2025 роки розмір орендної плати за цим договором становить 89 726,00 грн.
За договором оренди землі № 1100331 від 14 листопада 2018 року річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395 становить 3 970,56 грн. За 2022, 2023, 2024 та 2025 роки розмір орендної плати за цим договором становить 15 882,24 грн.
За договором оренди землі № 1100328 від 02 листопада 2018 року річний розмір орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009 становить 18 235,24 грн. За 2022, 2023, 2024 та 2025 роки розмір орендної плати за цим договором становить 72 940,96 грн.
Загальний розмір орендної плати за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки за чотирма договорами оренди землі становить 268 275,20 грн.
З листа Головного управління ДПС у Миколаївській області та відомостей про доходи ОСОБА_1 за 2020-2025 роки вбачається відсутність відомостей про виплату йому орендної плати за користування зазначеними земельними ділянками у 2022, 2023, 2024 та 2025 роках.
Докази нарахування та сплати ОСОБА_1 орендної плати за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 6520686700:03:005:0011, 6520686700:03:005:0010, 6520686700:03:004:0395 та 6520686700:03:005:0009 за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки у матеріалах справи відсутні.
Адвокат в інтересах ОСОБА_1 направив Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» адвокатські запити щодо надання інформації і копій документів, які підтверджують нарахування та виплату орендної плати за користування земельними ділянками у 2022-2025 роках, а також вимогу про сплату заборгованості. Докази надання відповідей на ці запити у матеріалах справи відсутні.
17 квітня 2025 року право оренди земельних ділянок, яке було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами 6520686700:03:005:0011, 6520686700:03:005:0010, 6520686700:03:004:0395 та 6520686700:03:005:0009 після укладення договору купівлі-продажу права оренди зазначене Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС».
З листа Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області № 01-12/326/26 від 05 лютого 2026 року вбачається, що військова адміністрація не приймала окремих розпоряджень про визнання зазначених земельних ділянок непридатними для використання. Відомості про проведення огляду цих земельних ділянок на предмет наявності вибухонебезпечних предметів у матеріалах справи відсутні.
З відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛАЙФ 2023» вбачається, що це підприємство здійснює господарську діяльність на території Бериславського району, зокрема Новорайської та інших територіальних громад, обробляє земельні ділянки, виплачує орендну плату орендодавцям та за потреби вживає заходів щодо обстеження земельних ділянок на предмет наявності вибухонебезпечних предметів.
З відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Додола 2021» вбачається, що після деокупації Херсонської області 11 листопада 2022 року підприємство відновило господарську діяльність на території Новорайської та Борозенської територіальних громад, здійснює використання земельних ділянок, у разі потреби організовує їх огляд фахівцями, співпрацює з відповідними суб`єктами щодо обстеження та гуманітарного розмінування, а орендна плата за договорами оренди землі за 2023 та 2024 роки виплачена повністю.
Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до відповідного переліку було включено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), юридична адреса: вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Новорайська сільська територіальна громада, Бериславський район. Зазначене розпорядження підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акта.
Відповідно до листа Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року, направленого у відповідь на звернення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», піротехнічні розрахунки ДСНС до проведення робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на земельних ділянках, орендованих товариством на території Бериславського району Херсонської області, не залучались, а самі роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.
При цьому зазначено, що ймовірно, вищевказані земельні ділянки можуть бути потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами. Окремо наголошено, що у зв`язку із щоденними обстрілами з боку збройних сил російської федерації різними типами озброєння, Головне управління не може гарантувати безпеку при проведенні польових робіт на даних територіях.
У зв`язку з викладеним, ДСНС рекомендувало товариству звернутися до Херсонської обласної військової адміністрації, яка, згідно з розпорядженням від 6 березня 2023 року №?101, визначає пріоритетність заходів із розмінування, координує їх виконання і може підтвердити статус відповідних територій.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31.10.2023 № 163 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022–2023 роки», Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.
У розпорядженні також зазначено, що земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування у визначений період. Вказано, що відповідні земельні ділянки не підлягають оподаткуванню на території Новорайської сільської територіальної громади в період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 18 квітня 2024 року № 154 «Про нову редакцію розпорядження начальника сільської військової адміністрації «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на І квартал 2024 року» № 29 від 06.02.2024 року», ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб на 2024 рік — з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Пільги надані на земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, із зазначенням кадастрових номерів, з урахуванням наявності на території підприємства потенційної загрози забруднення вибухонебезпечними предметами.
Відповідно до відповіді Центру протимінної діяльності Міністерства оборони України від 05 травня 2026 року № 616 на адвокатський запит від 30 квітня 2026 року, за наданим KMZ-файлом та наявною інформацією станом на дату підготовки відповіді у системі управління інформацією у сфері протимінної діяльності IMSMA Core відсутня інформація щодо забруднення або ймовірного забруднення вибухонебезпечними предметами земельних ділянок з кадастровими номерами 6520686700:03:005:0011, 6520686700:03:005:0010, 6520686700:03:004:0395 та 6520686700:03:005:0009. Роботи з гуманітарного розмінування на зазначених земельних ділянках сертифікованими операторами протимінної діяльності не проводилися. У зв`язку з відсутністю проведення робіт з гуманітарного розмінування акти виконаних робіт з розмінування місцевості та акти перевірки місцевості щодо вказаних земельних ділянок у Центрі протимінної діяльності відсутні.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. 
Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). 
Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. 
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. 
Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року). 
У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі. 
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. 
Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.
Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині. 
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно з Договорами оренди землі, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки.
З матеріалів справи судом встановлено, що за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011 орендна плата не сплачена за 2022 рік у сумі 22 431,50 грн, за 2023 рік у сумі 22 431,50 грн, за 2024 рік у сумі 22 431,50 грн та за 2025 рік у сумі 22 431,50 грн, загальна сума несплаченої орендної плати складає 89 726,00 грн.
За користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010 орендна плата не сплачена за 2022 рік у сумі 22 431,50 грн, за 2023 рік у сумі 22 431,50 грн, за 2024 рік у сумі 22 431,50 грн та за 2025 рік у сумі 22 431,50 грн, загальна сума несплаченої орендної плати складає 89 726,00 грн.
За користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395 орендна плата не сплачена за 2022 рік у сумі 3 970,56 грн, за 2023 рік у сумі 3 970,56 грн, за 2024 рік у сумі 3 970,56 грн та за 2025 рік у сумі 3 970,56 грн, загальна сума несплаченої орендної плати складає 15 882,24 грн.
За користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009 орендна плата не сплачена за 2022 рік у сумі 18 235,24 грн, за 2023 рік у сумі 18 235,24 грн, за 2024 рік у сумі 18 235,24 грн та за 2025 рік у сумі 18 235,24 грн, загальна сума несплаченої орендної плати складає 72 940,96 грн.
Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати за користування чотирма земельними ділянками за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки становить 268 275,20 грн.
Отже, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема — платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022-2025 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості, відомості про доходи.
Не надав представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» і доказів того, що новий орендар вказаних земельних ділянок – ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на даний час здійснює господарську діяльність на зазначених земельних ділянках, виконує умови договору оренди, зокрема щодо цільового використання землі, її обробітку та сплати орендної плати. 
Крім того, у відзиві представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не заперечує той факт, що орендна плата за договорами оренди землі за 2022-2025 роки позивачу не сплачувалась, однак посилається при цьому на обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташовані спірні земельні ділянки, неможливість їх використання через потенційну загрозу мінування, втрату доступу до майна підприємства, які, на думку відповідача, звільняють його від обов`язку сплачувати орендну плату за вказані періоди.
Суд не погоджується з наведеними у відзиві доводами представника відповідача в частині причин невиконання договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 рік, 2024 рік та 2025 рік, зважаючи на встановлені у справі обставини, умови укладених договорів оренди землі, положення чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування земельними ділянками за відповідний період.
За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц).
Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).
У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.
Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».
З початку 2014 року мала місце збройна агресія російської федерації, яка розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності. І на даний час російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації. […] Зазначений факт розглядається як загальновідомий для обох сторін. Факт військової агресії визнаний на національному рівні, в тому числі в Законах України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», Постановах Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до парламентів іноземних держав, парламентських асамблей міжнародних організацій щодо засудження триваючої агресії російської федерації проти України», «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» тощо ( постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1.
Так, в цьому листі, розміщеному на офіційному сайті, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з наведеними положеннями закону та висновками Верховного Суду у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс-мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин.
Суд вважає, що той факт, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснювалася посівна кампанія в 2023 році, 2024 році та в 2025 році, не може свідчити про те, що таке рішення уповноважених представників підприємства було обумовлене саме обставинами непереборної сили та його наслідком має бути фактично одностороння відмова від виконання своїх обов`язків за договором оренди.
Крім того, з боку представників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки впродовж 2023, 2024 та 2025 років, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.
Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 територія Новорайської селищної територіальної громади, на якій розташована, зокрема спірні земельні ділянки, були тимчасово окупованими в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.
Тобто протягом 2023 року, 2024 року та 2025 року відповідна територія не передбачала перешкод, пов`язаних із збройним конфліктом або тимчасовою окупацією. Після деокупації території в листопаді 2022 року, жодних обмежень, що могли б перешкоджати використанню земель для господарської діяльності, не існувало.
Обставини, пов`язані із потенційним замінуванням, про які зазначає представник відповідача, не можуть свідчити про існування для нього об`єктивних перешкод у використанні даними земельними ділянками. Процедура розмінування та приведення відповідних земельних ділянок у стан, придатний для господарської діяльності, вже передбачає активну поведінку орендаря, яка включає звернення до відповідних компетентних органів для організації обстеження земель, ініціювання процедур розмінування та вжиття інших необхідних заходів для забезпечення використання цих земель. Орендар, як сторона, яка володіє правом користування земельною ділянкою, має вирішити питання щодо розмінування та привести земельні ділянки в стан, придатний для сільськогосподарської діяльності.
Крім того, якщо орендар зіткнувся з об`єктивними перешкодами, він мав звернутися до орендодавця, повідомити про ці обставини та обговорити можливі заходи для вирішення проблеми. Однак, суду не надано доказів того, що орендар ініціював відповідні процедури, звертався до компетентних органів чи подав конкретні заяви щодо обстеження і розмінування земель. Він не виявив належної активності, і саме тому земельні ділянки не були оброблені, а зобов`язання за договором оренди не виконувались.
Загальновідомі факти свідчать, що на відповідній території інші особи, які проявили активну господарську поведінку, вже досягли розмінування земельних ділянок, і ці землі використовуються в сільськогосподарських цілях не перший рік. Тому в даному випадку суд не може констатувати, що орендар не міг використовувати вказані земельні ділянки через об`єктивні причини, оскільки він сам не вжив належних заходів для вирішення цієї ситуації.
Крім того, в даному випадку суд враховує, що земля є спеціальним предметом, який за своїми природними властивостями вимагає постійної опіки та догляду. Договірні відносини, що виникають між орендодавцем і орендарем, передбачають певні права та обов`язки, які повинні виконуватись належним чином. Весь масив обов`язків щодо подальшого використання земельної ділянки в першу чергу покладається на орендаря, який має право користування цією земельною ділянкою. Оскільки власник земельної ділянки, передаючи її в оренду, не має права користуватися нею, ініціатива щодо використання та догляду за земельною ділянкою повинна виходити від орендаря.
Однак, в даному випадку орендар обрав пасивну позицію і не вжив належних заходів для активного використання землі, зокрема не організував обстеження та розмінування ділянки, не звернувся до орендодавця з відповідними запитами або пропозиціями щодо вирішення проблеми. Тому орендар не виконав свої зобов`язання за договорами оренди та не забезпечив належне використання земельної ділянки, не маючи для цього об`єктивних перешкод.
В цьому контексті суд також враховує загальні приписи щодо істотності порушень умов договору, що містяться в Цивільному кодексі України. Згідно з положеннями статті 651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду, якщо одна зі сторін істотно порушила умови договору, і таке порушення призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотним порушенням є таке, що суттєво порушує баланс прав і обов`язків сторін, викликаючи серйозні наслідки для виконання договору, що в свою чергу ставить під загрозу подальше виконання його умов. Враховуючи це, суд має ретельно оцінити всі обставини справи, наслідки порушення та ступінь довіри до контрагента, перш ніж приймати рішення щодо розірвання договору оренди землі.
За описаних обставин, які стосуються поведінки орендаря впродовж 2023, 2024 та 2025 років, очевидним є те, що орендар самоусунувся від виконання своїх обов`язків орендаря, вживає усіх заходів, як для невиплати орендної плати, так і для залишення спірних земельних ділянок, створюючи штучні перешкоди для їх повернення. Зокрема, це вбачається з того, що відповідачем вже після вжиття позивачем заходів щодо судового розв`язання спору було укладено договір відчуження права оренди на користь іншої юридичної особи, щодо якої жодних даних про господарську діяльність або інтерес цієї юридичної особи до вказаних земельних ділянок в матеріалах справи немає. Це свідчить про те, що орендар фактично втратив довіру, і подальше перебування спірних земельних ділянок вже у нового орендаря не дає підстав для очікувань, що вони будуть використовуватися в майбутньому, а також що орендодавець отримає орендну плату за майбутні роки в добровільному порядку. З огляду на ці обставини, суд має підстави для висновку, що збереження договору оренди в умовах такої поведінки орендаря є неможливим, оскільки це порушує баланс прав та обов`язків сторін і фактично ставить під загрозу подальше виконання договору.
Щодо посилання відповідача на розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року №?24, суд зауважує, що відповідне розпорядження саме по собі не є правовою підставою для звільнення відповідача від виконання договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за 2023, 2024 та 2025 роки. Це розпорядження носить виключно організаційно-декларативний характер та передбачає включення суб`єктів господарювання до переліку таких, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, для цілей звернення до державних органів чи участі в програмах підтримки. Однак воно не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, не скасовує зобов`язань, які покладені на нього договорами оренди землі, та не містить жодної імперативної норми щодо автоматичного припинення чи призупинення нарахування та сплати орендної плати.
Крім того, вказане розпорядження підлягає обов`язковому затвердженню на сесії обласної ради, про що прямо зазначено в його тексті. Відповідачем не надано доказів того, що розпорядження було належним чином затверджене та набуло чинності в установленому законом порядку. Водночас сам факт включення до переліку постраждалих суб`єктів не встановлює жодного факту, що безпосередньо впливає на зобов`язання відповідача за конкретним договором оренди та не свідчить про неможливість виконання саме обов`язку зі сплати орендної плати за спірну земельну ділянку.
Отже, посилання на розпорядження Херсонської обласної ради не є належним і достатнім доказом для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок за вказані роки.
Що стосується посилання представника відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, суд зазначає таке.
Відповідно до змісту зазначених розпоряджень пільги зі сплати орендної плати стосуються земель комунальної власності, наданих в оренду, — тобто відносин, у яких орендодавцем виступає територіальна громада. Натомість спірні земельні ділянки, які є предметом спору, перебувають у приватній власності позивача, що підтверджується належними правовстановлюючими документами, і не належать до земель комунальної форми власності. Відтак, положення вказаних розпоряджень щодо звільнення від орендної плати на ці відносини не поширюються.
Щодо вказівки у розпорядженнях на те, що окремі земельні ділянки не є об`єктом оподаткування у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, суд зазначає, що йдеться саме про потенційну загрозу, яка сама по собі не свідчить про наявність фактичного забруднення, яке б унеможливлювало використання спірних земельних ділянок за їх цільовим призначенням. Відповідачами не надано жодного акту технічного обстеження, сертифіката чи іншого документа, що підтверджував би реальний техногенний стан ґрунту або визнання спірних земельних ділянок непридатними до використання.
Таким чином, наведені розпорядження не звільняють ані ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», ані ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», як новим орендарем, від обов`язку сплати орендної плати саме за спірні земельні ділянки які є приватною власністю і не віднесені до земель комунальної форми власності, а потенційна загроза забруднення не може тлумачитися як безумовна підстава для звільнення від виконання грошового зобов`язання за договором оренди.
Крім того, сприяння суб`єкту господарювання шляхом надання пільг з оподаткування (у тому числі звільнення від сплати земельного податку або мінімального податкового зобов`язання), як це передбачено відповідними розпорядженнями органів місцевого самоврядування, жодним чином не впливає на зміст та виконання договірних зобов`язань між орендодавцем і орендарем.
Оподаткування та договірні відносини регулюються різними правовими інститутами. Норми податкового законодавства, які визначають порядок нарахування і сплати податку за землю, не мають впливу на зобов`язання сторін, що виникли з договору оренди землі приватної власності. Звільнення від земельного податку — це публічно-правовий захід, спрямований на зменшення податкового навантаження, а не на звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату, яка є елементом приватно-правового зобов`язання, погодженого сторонами в договорі.
Таким чином, навіть за умов надання податкових пільг, договір залишається чинним, а орендар зобов`язаний виконувати всі його істотні умови, зокрема щодо сплати орендної плати, визначеної в розмірі, строках і порядку, погоджених сторонами. 
Що стосується посилання представника відповідача на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області №?66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року як на доказ неможливості використання спірних земельних ділянок за цільовим призначенням впродовж 2023, 2024 та 2025 років у розумінні положень статей 617, 651, 762 Цивільного кодексу України, слід зазначити, що зміст зазначеного листа не підтверджує наявності обставин, які б виключали відповідальність відповідача за невиконання умов договорів оренди землі.
По-перше, ГУ ДСНС у Херсонській області у відповіді прямо зазначає, що піротехнічні розрахунки ДСНС до робіт з розмінування на відповідних земельних ділянках не залучались, а самі роботи проводились іншими фаховими відомствами, при цьому не вказано, які саме органи виконували такі роботи, на підставі яких документів і в яких межах.
По-друге, твердження вказаного листа щодо потенційної забрудненості ділянок вибухонебезпечними предметами носить гіпотетичний та попереджувальний характер. Жодного обстеження конкретних земельних ділянок, які є предметом даного спору, ГУ ДСНС не проводило, як і не зазначало факту наявності на них вибухонебезпечних предметів або неможливості їх використання.
По-третє, у листі відсутні будь-які висновки, які б вказували на фактичну або юридичну неможливість використання саме спірних земельних ділянок впродовж 2023, 2024 та 2025 років, або на те, що така неможливість виникла внаслідок дії непереборної сили у значенні статті 617 ЦК України.
Таким чином, наведений документ не доводить належним чином факту дії обставин непереборної сили, не підтверджує виникнення правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку виконання грошового зобов`язання за договорами оренди землі, за вказані два роки.
Що стосується покликань представника відповідача на дані, які містяться в інтерактивній мапі територій, потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами, суд, відповідно до частини сьомої статті 85 ЦПК України, здійснив огляд зазначеного веб-ресурсу.
Встановлено, що за веб-адресою https://mine.dsns.gov.ua/ розміщено інтерактивну мапу територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами. Вказана мапа дозволяє здійснювати огляд інформації у реальному часі та відображає актуальні на момент огляду дані щодо ймовірних небезпечних ділянок.
Разом з тим, зазначена мапа не містить історичних даних про стан територій у минулі періоди часу, зокрема на період, який є предметом судового розгляду, а також не підтверджує факт реального забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, а лише відображає потенційний ризик такого забруднення.
Що стосується посилань представника відповідача на постанови Херсонського апеляційного суду та Миколаївського апеляційного суду, суд зазначає, що у даному випадку мова не йде про висловлення правової позиції, яка є обов`язковою до застосування судами нижчих інстанцій у розумінні статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Крім того, кожна справа розглядається судом з урахуванням конкретних фактичних обставин, наявних доказів та умов укладення договору, а тому правові висновки, викладені у наведених судових рішеннях, не можуть автоматично застосовуватись до спірних правовідносин у цій справі.
Обставини, встановлені під час розгляду даної справи, свідчать, що представник відповідача не довів факту наявності обставин, на які посилався у відзиві, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин або неможливості використання земельної ділянки, у зв`язку з чим доводи відповідача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.
Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023, 2024 та 2025 роки, за договорами оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які укладено між сторонами та діяли впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для розірвання договорів оренди, у зв`язку з чим позов слід задовольнити.
Оскільки, як суд уже зазначав, орендар відповідно до умов договорів оренди землі був зобов`язаний нарахувати та сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011 у розмірі 22 431,50 грн за 2023 рік, у такому ж розмірі за 2024 рік та у такому ж розмірі за 2025 рік, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010 у розмірі 22 431,50 грн за 2023 рік, у такому ж розмірі за 2024 рік та у такому ж розмірі за 2025 рік, за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395 у розмірі 3 970,56 грн за 2023 рік, у такому ж розмірі за 2024 рік та у такому ж розмірі за 2025 рік, а також за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009 у розмірі 18 235,24 грн за 2023 рік, у такому ж розмірі за 2024 рік та у такому ж розмірі за 2025 рік, проте судом встановлено факт порушення орендарем обов`язку щодо сплати орендної плати за зазначені роки, суд дійшов висновку про наявність заборгованості з орендної плати перед орендодавцем у загальній сумі 201 206,40 грн.
Вказана заборгованість є підтвердженням істотного порушення орендарем умов договору оренди землі та відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для його дострокового розірвання.
Що стосується посилань представника позивача щодо виникнення заборгованості з орендної плати за користування вказаними земельними ділянками впродовж 2022 року, суд зазначає, що вищенаведені обставини стосовно перебування спірних земельних ділянок на території, яка відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 була тимчасово окупованою в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року, свідчать про те, що орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не міг користуватися ними впродовж вказаного періоду із незалежних від нього причин і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю.
Такі обставини свідчать про необхідність застосування в даному випадку положень частини шостої статті 762 ЦК України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
На цій підставі доводи позивача у цій частині суд визнає необґрунтованими.
Разом з цим, суд зазначає, що відсутність вини орендаря щодо невиплати орендної плати за 2022 рік, тобто неумисне допущення ним порушення відповідних умов договору, хоча враховане при розгляді даної справи, проте не впливає на наявність підстав для задоволення вимоги про розірвання договорів оренди, адже в даному випадку невиплата орендної плати в повному обсязі за 2023 рік, 2024 рік та 2025 рік утворює систематичність порушення строків сплати орендної плати, аналіз щодо чого судом був наведений.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2023, 2024 та 2025 роки, що є істотним порушенням договорів відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено повністю, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідачів.
Позивач сплатив судовий збір в розмірі 4 259,84 грн, а тому судові витрати у вказаному розмірі слід стягнути з відповідачів ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» порівну, тобто з кожного по 2 129,92 грн.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», про розірвання договору оренди землі – задовольнити.
Розірвати договір оренди землі № 1100367 від 16.04.2020, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 37642778 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0011 площею 9.0306 га;
Розірвати договір оренди землі № 1100366 від 16.04.2020, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 37635176 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0010 площею 9.03 га;
Розірвати договір оренди землі № 1100331 від 14.11.2018, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 30804665 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:004:0395 площею 2 га;
Розірвати договір оренди землі № 1100328 від 02.11.2018, укладений між ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (новий орендар ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі продажу права оренди від 17.04.2025) та ОСОБА_1 , номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 28792258 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:005:0009 площею 9.03 га.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307, поштовий індекс 37223, Україна, Лохвицький р-н, Полтавська обл., село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок, 12) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 2 129,92 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (Україна, 74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, будинок 3, ЄДРПОУ 41101589) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 2 129,92 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 15 травня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора