Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року 	справа № 580/1267/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСББ «ПАРКОВИЙ «М.ЧЕРКАСИ» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСББ «ПАРКОВИЙ «М.ЧЕРКАСИ» (далі - позивач) подало позов до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.10.2025 № Ц/ЧК/20858/441/НП/СП/ФС-312.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач порушив процедуру проведення інспекційного відвідування, зокрема, відсутня розписка позивача в отриманні копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутні докази направлення та отримання позивачем копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутня телефонограма, складена відповідачем про повідомлення позивача про час та місце інспекційного відвідування, відповідач не надав доказів отримання позивачем вимоги про надання документів; відсутня також телефонограма про повідомлення позивача про вказану вище вимогу; матеріали справи не містяться доказів отримання позивачем вимоги відповідача про надання документів; вказані докази також були відсутні і у відповідача під час винесення оскаржуваної постанови; відповідач не здійснив усі залежні від нього дії спрямовані на повідомлення позивача та проведення стосовно нього інспекційного відвідування.
Крім того, саме по собі складання посадовими особами відповідача акта про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб об`єкта інспектування за своїм місцезнаходженням або через ненадання документів, вимогу про надання яких суб`єктом господарювання не отримано з незалежних від нього причин, без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись самостійною підставою для притягнення позивача до відповідальності за абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Ухвалою від 26 березня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
02.04.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі № 640/17424/19 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021, яким визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю». Оскільки згідно з направленням № Ц/2/28686-25 від 09.09.2025 до здійснення перевірки був залучений виключно головний державний інспектор відділу з питань праці управління інспекційної діяльності у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Шевченко Марина Володимирівна, її підпис є єдиним необхідним і достатнім для підтвердження достовірності відомостей, викладених в акті. Крім того зазначила, що позивач вніс зміни про юридичну особу лише 27.01.2026, зокрема зазначив інший номер телефону, як засіб зв`язку, а на момент здійснення заходу державного контролю у вересні 2025 року у ЄДР були зазначені інші номери, зв`язатися по яких із позивачем не вдалося. Відсутність посадових осіб за юридичною адресою, зазначеною в ЄДР під час робочого часу без поважних причин унеможливлює реалізацію контролюючим органом своїх повноважень. Факт створення умов, за яких інспектор не може розпочати роботу (зачинені двері, відсутність уповноваженого представника, ігнорування дзвінків), і є складом правопорушення відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що на адресу Міжрегіонального управління надійшла скарга Машка Миколи Васильовича про неправомірні дії та бездіяльність та здійснення розрахунку (вх. № М-1383/Ц-25 від 02.09.2025).
Відповідно до направлення Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 09.09.2025 року № Ц/2/28686-25, виданого на підставі наказу від 08.09.2025 року № 909/Ц-ЗК «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у «ОСББ «ПАРКОВИЙ» М.ЧЕРКАСИ», у період з 11.09.2025 до 12.09.2025 призначено проведення позапланової перевірки «ОСББ «ПАРКОВИЙ» М.ЧЕРКАСИ» (код ЄДРПОУ 40525166). 
Відповідно до Акту про неможливість проведення заходу державного контролю № Ц/ЧК/20858/441/НП від 12.09.2025, захід державного контролю неможливо провести у зв`язку відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням. Головний державний інспектор Шевченко М.В. 11.09.2025 та 12.09.2025, з метою проведення заходу державного нагляду (контролю), здійснила виїзди до «ОСББ «Парковий м. Черкаси», що розташоване за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м. Черкаси, вул. Віталія Вергая, 8. Засобами відео фіксації зафіксовано відсутність «ОСББ «Парковий м. Черкаси» та уповноваженої особи за даною адресою, згідно з вказаним номером телефону зазначеним в ЄДР зв`язатися з уповноваженою особою не вдалося. Абонент за номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 не відповідав. Примірник акта направлено за місцем юридичної адреси м. Черкаси, вул. Віталія Вергая, 8 рекомендованим листом «Укрпошта».
Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці прийняло постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.10.2025 № Ц/ЧК/20858/441/НП/СП/ФС-312, якою на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України наклало на позивача штраф у розмірі 24000 грн.
Постанову про накладення штрафу позивач вважає протиправною, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджене Положення про Держпраці (далі - Положення № 96), за змістом пункту 1 якого Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Відповідно до пункту 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України від 23.09.2022 № 170 (далі - Положення № 170) Центральне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Чернігівської, Київської та Черкаської областей.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. 
Згідно з ч. 10 ст. 4 Закону № 877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом. 
Україна ратифікувала конвенцію Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка застосовується до всіх підприємств, щодо яких інспектори зобов`язані забезпечити застосування правових норм щодо умов праці та охорони працівників під час їхньої роботи.
Частиною першою статті 12 МОП № 81 передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції.
Відповідно до ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 
Юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Суд встановив, що спірну постанову відповідач прийняв на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України у зв`язку із створенням перешкоди, а саме відсутністю підприємства за адресою, яка значиться в ЄДР.
Позивач вважає протиправною спірну постанову та зазначає що відсутня розписка позивача в отриманні копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутні докази направлення та отримання позивачем копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутня телефонограма, складена відповідачем про повідомлення позивача про час та місце інспекційного відвідування, відповідач не надав доказів отримання позивачем вимоги про надання документів; відсутня також телефонограма про повідомлення позивача про вказану вище вимогу; матеріали справи не містяться доказів отримання позивачем вимоги відповідача про надання документів; відповідач не здійснив усі залежні від нього дії спрямовані на повідомлення позивача та проведення стосовно нього інспекційного відвідування.
Під час надання оцінки таких покликанням позивача суд зазначає таке.
Для здійснення планового або позапланового заходу Державна служба з питань праці, з огляду на частину першу статті 7 Закону № 877-V, видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (частина друга статті 7 Закону № 877-V).
Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) (частина третя статті 6 Закону № 877-V)
Для цього, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V, перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Отже, обов`язок пред`явлення посвідчення (направлення) виникає безпосередньо перед початком здійснення заходу, тобто в момент фактичного прибуття інспектора на місце проведення перевірки. Водночас Закон № 877-V не встановлює обов`язку попереднього направлення цих документів суб`єкту господарювання до моменту початку перевірки.
З урахуванням зазначеного суд відхиляє покликання представника позивача про відсутність доказів направлення та отримання позивачем копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування, як необґрунтовані.
Суд вище встановив, що відповідно до Акту про неможливість проведення заходу державного контролю № Ц/ЧК/20858/441/НП від 12.09.2025, захід державного контролю неможливо провести у зв`язку відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням. Головний державний інспектор Шевченко М.В. 11.09.2025 та 12.09.2025, з метою проведення заходу державного нагляду (контролю), здійснила виїзди до «ОСББ «Парковий м. Черкаси», що розташоване за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: м. Черкаси, вул. Віталія Вергая, 8. Засобами відео фіксації зафіксовано відсутність «ОСББ «Парковий м. Черкаси» та уповноваженої особи за даною адресою, згідно з вказаним номером телефону зазначеним в ЄДР зв`язатися з уповноваженою особою не вдалося. Абонент за номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 не відповідав. Примірник акта направлено за місцем юридичної адреси м. Черкаси, вул. Віталія Вергая, 8 рекомендованим листом «Укрпошта».
Суд встановив, що відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.01.2026 (згідно виписки, а.с. 8) містили інформацію для здійснення зв`язку: НОМЕР_1, НОМЕР_2.
Отже, державний інспектор, здійснивши виїзди 11.09.2025 та 12.09.2025 до позивача за адресою реєстрації та встановивши відсутність уповноваженої особи, здійснила спробу зв`язатися з уповноваженою особою засобами телефонного зв`язку за офіційно зареєстрованими номерами, які залишені без відповіді.
Аналіз зазначених обставин вказує на те, що посадова особа відповідача здійснила усі можливі від неї дії для забезпечення здійснення заходу державного нагляду. Натомість позивач, не забезпечивши наявність уповноваженої особи та проігнорувавши її виклики засобами телефонного зв`язку за офіційно зареєстрованими номерами, фактично створив перешкоду у здійсненні заходу державного нагляду уповноваженою особою.
Суд зазначає, що контролюючий орган вправі повністю покладатися на відомості, внесені до ЄДР, а недбале виконання підприємством обов`язку щодо оновлення таких даних (пункт 18 частини другої статті 9 та абзац перший частини четвертої статті 17 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») не може бути підставою для визнання дій інспектора протиправними. Такий підхід відповідає принципу належної обачливості у відносинах між державою та суб`єктами господарювання.
Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 листопада 2025 року у справі № 140/10379/24.
Отже, обставина не отримання представником позивача відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування може бути визнано наслідком ігнорування позивачем здійснюваного щодо нього заходу нагляду та не є наслідком недотримання контролюючим органом процедури перевірки.
У постанові від 31 жовтня 2024 року у справі № 300/6438/21 Верховний Суд вказав, що сенс інспекційного відвідування у багатьох випадках і полягає у раптовості та несподіваності перевірки, завдяки чому у випадку об`єктивної дійсності і можливо виявити певні порушення законодавства про працю.
З урахуванням зазначеного вищевказані покликання представника позивача суд відхиляє, як необґрунтовані.
Суд також відхиляє покликання представника позивача на приписи Порядку № 823, оскільки відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі № 640/17424/19 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року, яким визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 «Про порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю».
Покликання представника позивача про відсутність доказів отримання позивачем вимоги про надання документів суд вважає необґрунтованим, оскільки спірна постанова прийнята у зв`язку із відсутністю уповноваженої особи позивача для здійснення перевірки та не пов`язана із ненаданням позивачем документів.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що за наслідками розгляду справи не встановив допущення відповідачем порушень, що вплинули б на правомірність спірної постанови та, як наслідок, про необґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСББ «ПАРКОВИЙ «М.ЧЕРКАСИ» (18029, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Віталія Вергая, 5, код ЄДРПОУ 40525166);
2) відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (04060, м. Київ, вул. Вавилових, 10, код ЄДРПОУ 44681053).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 25.05.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК