Справа № 635/10136/25 
Провадження № 2/635/2261/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Бобко Т.В.,
секретар судового засідання – Загайко Ю.Я.,
учасники справи:
позивач – Державна екологічна інспекція у Харківській області,
представники позивача – Пивоваров Олександр Миколайович,
відповідач – ОСОБА_1 ,
представник відповідача – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач Державна екологічна інспекція в Харківській області звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача на користь держави відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок забруднення земель в загальній сумі 128800,00 гривень.
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року по справі № 635/1415/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 254 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. При цьому досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , в період з 20 квітня 2019 року по 16 червня 2021 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою розміщення відходів, вчинила забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 загальною площею 2,00 га, розташованої біля с. Логачівка в Харківському районі Харківської області, відходами та речовинами, що створило небезпеку для довкілля за наступних обставин.
На замовлення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області (на теперішній час Роганська територіальна громада Харківського району Харківської області).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 10 травня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області та передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, в тому числі рілля площею 2,00 га (кадастровий номер 6325183000:03:002:0264).
ОСОБА_1 зобов`язана використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, з дотриманням вимог статей 91, 103 3К України, Закону України «Про особисте селянське господарство» та інших нормативно-правових документів, здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені статті 37 Закону України «Про охорону земель».
В період з 20 квітня 2019 року по 16 червня 2021 року ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 – для ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, з метою розміщення відходів, з корисливих мотивів, всупереч вимогам статей 23, 91, 96, 168 3К України, статей 37, 45 Закону України «Про охорону земель», без зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки, використала належну їй земельну ділянку не за цільовим призначенням, вчинивши забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 площею 2,00 га поблизу с. Логачівка в Харківському районі Харківської області, розмістивши на ній відходи та речовини, шкідливі для довкілля, що призвело до перевищення гранично допустимої концентрації в ґрунті по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній, нітратами у перерахунку на нітрати, фосфору рухомі форми у перерахунку на п?ятиоксид фосфору Р2O5, що створило небезпеку для довкілля та завданню шкоди державі у розмірі 128800,00 гривень.
Вищенаведене, враховуючи вимоги Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону земель», Закону України «Про охорону навколишнього середовища», свідчить про порушення відповідачем правоохоронного законодавства та її обов`язок відшкодувати заподіяні такими неправомірними діями збитки.
Шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства розраховано у відповідності до «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, яка затверджена наказом Мінприроди № 171 від 27 жовтня 1997 року та зареєстрованих в Мін`юсті України від 25 квітня 2007 року за № 422/13689, та здійснено розрахунок розміру збитків заподіяних внаслідок забруднення земель. 
Вказані обставини підтверджуються документами і доказами які знаходяться в матеріалах кримінальної справи № 635/1415/23, провадження № 1-кп/635/388/24.
Шкода, заподіяна внаслідок забруднення земель складає 128800,00 гривень, та має бути відшкодована в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аргументи учасників справи

05 лютого 2026 року відповідач, від імені якого діє його представник ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року у справі № 635/1415/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності. Вказаний факт свідчить про те, що докази, надані позивачем в даній справі, які були зібрані в рамках кримінального провадження не є преюдиційними, так як не підтверджені рішенням або вироком, що набрали законної сили і потребують повторного доказування, оскільки у Постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 ККС ВС зазначив, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння; адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно; у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння. 
Крім того, позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264, загальною площею 2,00 га, та з якого часу. Також позивач не надав доказів того, чи була ОСОБА_1 власником вищезазначеної земельної ділянки станом не день складання протоколів № 37-2021/99-100 від 22.07.2021 та № 38-2021/101-102 від 22.07.2021. 
Відповідно до наказу № 7623 від 10.05.2017 ГУ Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264, загальною площею 2,00 га. При цьому право власності виникає з моменту реєстрації цього права. 
Крім того, позивач посилається на протокол №37-2021/99-100 та протокол №38-2021/101-102 від 22.07.2021, однак не надає жодного документу, який стан забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 був на 2016 рік.
Відповідно до Наказу Міністерства Аграрної політики і та продовольства України «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки» №5 36 від 11.10.2011, агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки - документ, що містить дані щодо агрохімічної характеристики ґрунтів і стану їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами, форма якого наведена у додатку до цього Порядку. Відомості агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача.
Позивачем не надано суду відповідно агрохімічного паспорту на земельну ділянку з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 на момент передачі її у власність ОСОБА_1 (на 2017 рік). Тобто, на момент передачі земельної ділянки у власність відповідача, держава не мала зафіксованого «нульового стану» землі. Тому стверджувати про той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 була забруднена ОСОБА_1 в 2021 році, а не була передана їй у власність саме у такому стані, на момент розгляду справи в суді підстав не має.
Відповідач стверджує, що забруднення земельної ділянки мало характер накопичення, так як протягом багатьох десятиліть за селищем Хроли Харківського району Харківської області існувало стихійне сміттєзвалище, яке створили люди без відповідних дозволів. Дане земельна ділянка була саме в тій частині, яка знаходилась під таким сміттєзвалищем. Дослідження, які зафіксували би приблизний час виникнення забруднення земельної ділянки не проводились і позивачем суду не надавались. Так як відповідач не є експертом в галузі екології та не має відповідних спеціальних знань, вона ставить під сумнів правильність та законність проведеної процедури щодо відбору проб ґрунтів та правильність і законність проведення вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів, а, відповідно, і розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої забрудненням земельних ділянок.
При цьому суду в якості доказів надано два акти відбору проб ґрунтів від 16.06.2021 за № 37-2021/99-100. Однак, в протоколі № 38-2021/101-102 зазначений акт від 16.06.2021 за № 38-2021/101-102, який позивачем суду в якості доказу не наданий. 
Акт відбору проб ґрунтів – це документ, який фіксує процес вилучання землі для аналізу. В акті № 37-2021/99-100 не зазначено координат (точок відбору ґрунту). Крім того, акт не містить посилання на проби, які було відібрано для аналізу. Так, на першій сторінці акту в рядку № 3 «проби упаковані» зазначено в п/є пакет. Однак, до акту відбору проб дані пакети не додавались, так як в рядку «до акту відбору проб ґрунтів додається» посталено риску (пропуск). В графі «місце відбору, прив`язка до місцевості» при відборі проби ґрунту з суміжної ділянки не зазначено її координат та цільового призначення. Акт не містить посилання на прив`язку до об`єкта картографічної основи та ідентифікації на місцевості в системі географічних координат, що унеможливлює з точністю визначити точку у якій були відібрані проби (порушення пункту 3.7. ДСТУ 4287:2004 «Якість ґрунту Відбір проб»). Крім того, в акті зазначається, що відбір ґрунту брався з земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0254. ОСОБА_1 не є власником та землекористувачем даної земельної ділянки, а тому вважає дані докази такими, які не підтверджують жодного факту, визначеного в позовній заяві.
В розрахунку, де посилання зроблено на протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 22.07.2021 № 37-2021/99-100, йдеться про земельну ділянку з кадастровим № 6325183000:03:002:0254, таке ж посилання зроблено і в протоколі № 37-2021/99-100. Однак, ОСОБА_1 не має ані у власності, ані в оренді земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0254. Також у розрахунку, в якому є посилання на земельну ділянку з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 в абзаці 4 прописано наступне: «вищезазначеним актом перевірки зафіксовано, що на зазначеній земельній ділянці допущено забруднення земельних ресурсів». Однак, ані до самого розрахунку ані в якості доказів до позовної заяви позивачем не надано акт перевірки, навіть не зазначено від якого він числа та якого року, як і не надано акт відбору проб ґрунту.
На думку відповідача, позивач не довів жодного з елементів, як складових для відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, зокрема: неправомірності поведінки особи; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини особи.

13 лютого 2026 року представник позивача Державної екологічної інспекції у Харківській області Пивоваров О.М. подав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відзив представника відповідача на позовну заяву є безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить наявним доказам та дійсним обставинам справи, а цивільний позов Інспекції законним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. 
Також вказав, що до Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшов лист Голови Роганської селещної ради Харківського району Харківської області Марії Черненко від 01.03.2021, вих.01-20-661, стосовно використання земельних ділянок на території села Логачівка з кадастровими номерами 6325183000:03:002:0254 та 6325183000:03:002:0264, загальною площею 4 га, не за цільовим призначенням, а саме ведення робіт по пошуку раніше захоронених відходів машинобудівної галузі виробництва без відповідних дозволів. Вищезазначені земельні ділянки було приватизовано відповідно до Наказів Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області. 
З метою перевірки вищенаведених фактів Інспекцією здійснено виїзд до двох земельних ділянок приватної форми власності з кадастровими номерами 6325183000:03:002:0254 та 6325183000:03:002:0264 загальною площею 4 га, з цільовим призначенням 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства». За результатами обстеження складено акт обстеження від 29.03.2021, яким зафіксовано, що земельні ділянки розриті, грантовий покрив на них порушений, а для засипки використовується будівельне сміття невідомого походження. При цьому на земельних ділянках розташовані 2 вагончики, 1 екскаватор та 2 трактори, які на момент обстеження не працювали, що в свою чергу підтверджує використання земельних ділянок не за цільовим призначенням.
16.06.2021 слідчим ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області в рамках кримінального провадження 42021222130000059 від 27.04.2021 за ч. 1 ст. 254 КК України, за фактом використання земельних ділянок на території с. Логачівка в Харківському районі Харківської області не за цільовим призначенням, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264, під час якого у якості спеціаліста було залучено фахівця Інспекції та відібрано проби ґрунту, що зафіксовано протоколом відбору проб ґрунтів від 16.06.2021 №38-2021/101-102, який підписаний учасниками слідчої дії. Протоколом вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 22.07.2021 № 38-2021/101-102 встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 допущено забруднення земельних ресурсів амонієм (обмінним) у перерахунку на амоній, нітратами у перерахунку на нітрати, фосфором рухомими формами у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5, зокрема на земельній ділянці площею 20000 кв.м. 
З метою встановлення осіб, що здійснили вищевказані порушення вимог природоохоронного законодавства, Інспекцією на адресу Харківської окружної прокуратури Харківської області направлено лист № 4418-02-08 від 28.09.2021. Листом Харківської окружної прокуратури Харківської області від 04.10.2021 повідомлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0254 є ОСОБА_3 , а земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 – ОСОБА_1 . Так, на замовлення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області (на теперішній час Роганська територіальна громада Харківського району Харківської області). Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 10.05.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області та передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, в тому числі рілля площею 2,00 га (кадастровий номер 6325183000:03:002:0264).
01.07.2021 за вх. 529-01-26 до Інспекції надійшов лист слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 30.06.2021 вих. 3996/119-66/15-21, яким надано матеріали геодезичного дослідження у кримінальному провадженні за № 42021222020000012 від 12.04.2021 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 239 та частиною 2 статті 364 КК України для проведення розрахунку завданої шкоди навколишньому природному середовищу. 23.07.2021 на адресу ГУ Держгеокадастру у Харківській області Інспекцією направлено запит про надання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номер 6325183000:03:002:0264, який належить на праві приватної власності відповідачеві. 02.08.2021 до Інспекції надійшла відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до якої грошова оцінка домниці площі ріллі по Харківській області з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2018 – 1,0 та 2019 – 1,0, станом на 01.01.2021 становить 32237,00 грн. 
На підставі вищевикладеного Інспекцією було здійснено розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої забрудненням земельних ресурсів, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , у розмірі 128800,00 грн. 

17 лютого 2026 року відповідач, від імені якого діє її представник ОСОБА_2 подала суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначала, що, копія листа селищного голови М. Черненко від 01.03.2025 містить інформацію, яка підтверджує факт, що земельна ділянка з кадастровим № 6325183000:03:002:0264 була забруднена до передачі її у власність ОСОБА_1 , так як на даній земельній ділянці раніше були захоронені відходи машинобудівної галузі виробництва. Копія акту обстеження вищевказаної земельної ділянки від 29.03.2021 також містить офіційну інформацію, яка підтверджує факт, що на земельній ділянці з кадастровим № 6325183000:03:002:0264 раніше були захоронені відходи машинобудівної галузі виробництва. В селищі Логачівка Харківського району Харківської області розташовувався один з ключових об`єктів по поводженню з промисловими відходами. Починаючи з 1970 років селище Логачівка стало місцем розміщення відомчого полігону для утилізації відходів великих машинобудівних заводів міста Харкова. Основними постачальниками відходів були такі підприємства, як Харківський тракторний завод, Завод імені Малишева, Електротяжмаш, інші. ОСОБА_4 приймало такі відходи, як формовочеві суміші літейного виробництва, металеві шлами, гальванічні відходи, нафтошлам, які вимагали захоронення. Після того, як Україна стала незалежною державою, в період 90-х років полігон продовжував функціонувати, але контроль за захороненням там відходів значно послабився. Накопичені за довгі десятиліття відходи промисловості створили в селищі Логачівка важку технологічну ситуацію.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача Пивоваров О.М. у судовому засіданні 18 березня 2026 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, в подальшому в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Ободовська Н.С. у судовому засіданні 18 березня 2026 року заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, в подальшому в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року по справі № 635/1415/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021222020000012 від 12 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 КК України; цивільний позов Харківської окружної прокуратури Харківської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – залишено без розгляду. 
У кримінальному провадженні № 42021222020000012 від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 КК України за таких обставин.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_1 в період з 20 квітня 2019 року по 16 червня 2021 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою розміщення відходів, вчинила забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 загальною площею 2,00 га, розташованої біля с. Логачівка Харківського району Харківської області відходами та речовинами, що створило небезпеку для довкілля за наступних обставин.
На замовлення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області (на теперішній час Роганська територіальна громада Харківського району Харківської області).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 10 травня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області та передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,00 га, в тому числі рілля площею 2,00 га (кадастровий номер 6325183000:03:002:0264) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області. ОСОБА_1 зобов`язана використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, з дотриманням вимог статей 91, 103 ЗК України, Закону України «Про особисте селянське господарство» та інших нормативно-правових документів, здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені статтею 37 Закону України «Про охорону земель».
ОСОБА_1 з 10 травня 2017 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 площею 2,00 га поблизу с. Логачівка в Харківському районі Харківської області.
За пунктом 1 частини 1 статті 23 ЗК України землі, придатні для потреб сільського господарства (крім самозалісених земель), повинні надаватися насамперед для таких цілей: ведення сільського господарства, ведення лісового господарства, створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно з пунктами «а», «б», «ґ» частини 1 статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.
Статтею 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.
Відповідно до статті 168 ЗК України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони.
Згідно зі статтею 37 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.
За статтею 45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.
В період з 20 квітня 2019 року по 16 червня 2021 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 – для ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, з метою розміщення відходів, з корисливих мотивів, всупереч вимогам статей 23, 91, 96, 168 ЗК України, статей 37, 45 Закону України «Про охорону земель», без зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки, використала належну їй земельну ділянку не за цільовим призначенням, вчинивши забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 площею 2,00 га поблизу с. Логачівка в Харківському районі Харківської області, розмістивши на ній відходи та речовини, шкідливі для довкілля, що призвело до перевищення гранично допустимої концентрації в ґрунті по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній, нітратами у перерахунку на нітрати, фосфору рухомі форми у перерахунку на п?ятиоксид фосфору Р2О5, що створило небезпеку для довкілля та завданню шкоди державі в особі Роганської об`єднаної територіальної громади в сумі 128800,00 гривень. 
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 239 КК України, тобто забруднення земель речовинами, відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
Крім того, ОСОБА_1 в період з 20 квітня 2019 року по 16 червня 2021 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 – для ведення особистого селянського господарства, діючи умисно, з метою розміщення відходів, з корисливих мотивів, всупереч вимогам статей 23, 91, 96, 168 ЗК України, статей 37, 45 Закону України «Про охорону земель», без зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки, використала належну їй земельну ділянку не за цільовим призначенням, вчинивши забруднення земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264 площею 2,00 га поблизу с. Логачівка в Харківському районі Харківської області, розмістивши на ній відходи та речовини, шкідливі для довкілля, що призвело до перевищення гранично допустимої концентрації в ґрунті по наступним забруднюючим речовинам: амоній (обмінний), у перерахунку на амоній, нітратами у перерахунку на нітрати, фосфору рухомі форми у перерахунку на п?ятиоксид фосфору Р2О5, що спричинило тривале зниження родючості земель зазначеної земельної ділянки та порушення структури ґрунту. 
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 254 КК України, тобто як безгосподарське використання земельної ділянки, що спричинило тривале зниження родючості її земель.

Також позивачем надані до суду докази зі змісту яких слідує, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області було проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6325183000:03:002:0264, яка розташована в с. Логачівка Харківського району Харківської області; встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме виявлено факт забруднення земельних ресурсів відходами на земельній ділянці; сектором інструментально-лабораторного контролю Інспекції було здійснено відбір проб ґрунту, про що складено відповідний акт відбору проб ґрунтів від 16.06.2021 № 37-2021/101-102; за результатами досліджень проб ґрунту (протокол вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 22.07.2021 № 38-2021/101-102) встановлено перевищення ГДК по наступним забруднюючим речовинам – амоній (обмінний), у перерахунку на амоній, нітрати у перерахунку на нітрати, фосфору рухомі форми у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5; вищезазначеним актом перевірки зафіксовано, що на зазначеній земельній ділянці допущено забруднення земельних ресурсів амонієм (обмінним) у перерахунку на амоній, нітратами у перерахунку на нітрати, фосфором рухомими формами у перерахунку на п`ятиоксид фосфору Р2О5, зокрема на земельній ділянці площею 20000 кв. м.; зазначене є порушенням статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 35 Закону України «Про охорону земель»; шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства розраховано у відповідності до «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», яка затверджена наказом Мінприроди № 171 від 27.10.1997 (зі змінами) та зареєстрованих в Мін`юсті України від 25.04.2007, № 422/13689; розмір збитку складає 128800 гривень.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями частини 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України та відповідно до частин 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В частині 2 статті 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною другою, четвертою, п`ятою статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Відповідно до статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування. Якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частинами 5, 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Закриття кримінального провадження – це одна з форм закінчення досудового розслідування, що полягає у прийнятті рішення про припинення провадження i вирішення інших процесуальних питань.
Статтею 284 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження (реабілітуючи i нереабілітуючі).
Нереабiлiтуючi підстави - це такі обставини, закриття провадження за якими здійснюється у зв`язку iз вiдсутнiстю можливості його продовжувати через існування певних умов.
До нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належить звільнення особи від кримінальної відповідальності. Підстави звільнення від кримінальної відповідальності закрiпленi в роздiлi IX КК України. Такою підставою, серед інших, є закінчення строків давності.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року по справі № 635/1415/23, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021222020000012 від 12 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 239, частиною 1 статті 254 КК України; цивільний позов Харківської окружної прокуратури Харківської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – залишено без розгляду. 
Згідно з частиною 7 статті 128 КIIК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. 
Як слідує зі змісту ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2024 року, при вирішенні питання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, останній було роз`яснено, що застосування статі 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинувачену від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок злочину шкоди. З такою умовою звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 погодилася. Ухвала суду набрала законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалась. 
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №398/571/15ц, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в контексті розглядуваного правового інституту, не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинуватою у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими.
Судом встановлено, що кримінальне провадження стосовно відповідача було закрито з нереабілітуючих підстав. Отже, звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 на підставі статті 49 КК України та закриття кримінального провадження здійснено не тому, що вчинені нею діяння не містять ознак кримінальних правопорушень, а тому що через тривалий проміжок часу справа набула значно менший суспільний резонанс, і це суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Враховуючи наявність протиправної поведінки відповідача ОСОБА_1 , завданих нею збитків в результаті забруднення земель в розмірі 128800 гривень, причинного зв`язку між поведінкою заподіювача шкоди та збитками, що встановлено у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021222020000012 від 12 квітня 2021 року, яке закрито з нереабілітуючих підстав, суд висновує про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Заперечення відповідача суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги, оскільки кримінальне провадження, в якому встановлено спричинення в результаті дій ОСОБА_1 шкоди навколишньому природному середовищу та погіршення якості природних ресурсів, закрите у зв`язку із закінченням строків давності, а тому відповідач не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану нею навколишньому природному середовищу шкоду внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Факт винуватості ОСОБА_1 у завданні шкоди навколишньому середовищу мав бути предметом доказування під час судового розгляду кримінального провадження, від чого остання відмовилась. 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, у тому числі відповідних висновків спеціаліста або експерта, на спростування розрахунку шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої забрудненням земельних ресурсів, здійсненим старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Трегубенко В., за яким розмір збитку внаслідок заподіяної шкоди складає 128800 гривень. Розрахунок має відповідне обґрунтуванням, здійснений у відповідності до «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», яка затверджена наказом Мінприроди № 171 від 27.10.1997 (зі змінами). Підстави вважати його неправильним у суду відсутні. 

Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору

Питання про розподіл витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Законом України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частина друга статті 4 зазначеного Закону встановлює ставку судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений в розмірі 3028 гривень.
Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову на підставі пункту 6 статті 5 Закону України «Про судовий збір» , позовна заява подана до суду в 2025 році, судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на р/р UA 858999980333149331000020547, ГУК Харків обл/СТГ Рогань /24062100, код ЄДРПОУ 37874947, для зарахування по коду бюджетної класифікації доходів бюджету 24062100, «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» в установі банку – Казначейство України (ЕАП) матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 128800 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Харківській області, місцезнаходження: 61165, місто Харків, вулиця Єніна Євгенія, будинок № 6, код ЄДРПОУ: 37999518.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 30 червня 2026 року. 

Суддя Т.В. Бобко