Справа № 466/1157/26
Провадження № 2/466/1821/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря с/з Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :
13 лютого 2026 року, ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №28.12.2024-100001643 від 28.12.2024 року, в розмірі 24 200 грн., судовий збір.
В обґрунтування вимог зазначає, що 28 грудня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферту) шляхом електронного акцепту з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 грн строком , на 155 днів, з датою повернення кредиту 31.05.2025 року. Додатковими угодами від 23.05.2025 року дату повернення кредиту було пролонговано до 02.01.2026 року. Факт отримання кредитних коштів підтверджується квитанцією про їх перерахування від 28.12.2024 року, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором утворилась заборгованість у розмірі 24 200 грн, яка складається з: тіла кредиту - 8 500 грн; процентів - 8 900 грн; додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1 800 грн; неустойки - 5 000 грн.
Позивачем також зазначено, що відповідачем здійснювались часткові платежі за кредитним договором, а саме: 4 000 грн від 27.01.2025 року та 1 500 грн від 23.05.2025 року, які були враховані позивачем при визначенні остаточного розміру заборгованості. У зв`язку з чим змушені звернутись до суду.
Ухвалою суду від 06.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позовну заяву не подав.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.12.2024 року між сторонами укладено кредитний договір в електронній формі шляхом акцепту оферти з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статей 205, 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».
З матеріалів справи вбачається, що позичальником документи, які складають кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер телефону, зазначений відповідачем під час укладення договору. Відповідач під час укладення договору також пройшов ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України.
Згідно з умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про реальність правочину та належне виконання позивачем своїх зобов`язань.
Відповідно до статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк.
Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
Суд враховує, що відповідачем було здійснено часткові платежі по кредитному договору: 4 000 грн від 27.01.2025 року та 1 500 грн від 23.05.2025 року. Вказані платежі були враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості. При цьому залишок заборгованості за тілом кредиту становить 8 500 грн, доказів повного погашення кредиту відповідачем суду не надано, а тому вказана сума підлягає стягненню.
Відповідно до статей 536, 1056-1 ЦК України проценти є платою за користування кредитом та визначаються договором.
Згідно умов договору процентна ставка «Стандарт» становить 1 відсоток за один день користування кредитом, а процентна ставка «Економ» становить 0,5 відсотка за один день користування кредитом у відповідних чергових періодах. Нараховані позивачем проценти у розмірі 8 900 грн відповідачем не спростовані, а їх розмір відповідає умовам договору, у зв`язку з чим підлягають стягненню.
Згідно умов договору передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка входить до складу загальних витрат за кредитом. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» комісії входять до складу загальних витрат за споживчим кредитом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, у тому числі з усіма платежами. Оскільки відповідач не заявляв вимог про визнання відповідних умов недійсними, підстав для відмови у стягненні комісії немає, а тому комісія у розмірі 1 800 грн підлягає стягненню.
Кредитний договір укладено після 24 січня 2024 року, тобто після набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування», якими дозволено нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язань.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойка є грошовою сумою, яку боржник зобов`язаний сплатити у разі порушення зобов`язання. Оскільки відповідач не заявляв клопотань про зменшення розміру неустойки та не надав доказів її неспівмірності, підстави для застосування статті 551 ЦК України відсутні. Отже, вимога про стягнення неустойки у розмірі 5 000 грн є правомірною.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, суд, 
у х в а л и в :
позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 28.12.2024-100001643 від 28.12.2024 року у розмірі 24 200 грн. (двадцять чотири тисячі двісті гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,
місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима