печерський районний суд міста києва
Справа № 756/15002/23-ц 
пр. 2-1946/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді:    Соколова О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Птащука Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 756/15002/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року представник позивача адвокат Гавриленко Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «Приватбанк») про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
У обґрунтування вимог вказано, що наказом № E.DN-УB-2023-7136883-п від 18.05.2023 року ОСОБА_2 був звільнений 18.05.2023 року за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).
Всупереч встановлених законом вимог, у день звільнення позивача не ознайомили з наказом про звільнення, не надали розрахунок належних йому при звільнені сум, не видали трудову книжку. 
Також у день звільнення з позивачем провели не повний розрахунок.
На підставі викладеного, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2023 року цивільну справу ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
Згідно ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.
20.03.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній заперечує проти вимог позову, вказує, що в даному випадку відсутні підстави для стягнення середнього заробітку з огляду на відсутність всіх складових: станом на дату звільнення заявлені суми не належали до виплати позивачу; відсутня вина власника, оскільки станом на дату звільнення зазначені виплати не підлягали до нарахування та виплати, просили відмовити у задоволенні вимог позову.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, вимоги підтримали, просили задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.43 Конституції України, гарантовано право кожного на належні безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 працював в АТ КБ «ПриватБанк» з 28.09.2012 року по 18.05.2023 року на різних посадах.
Наказом № E.DN-УB-2023-7136883-п від 18.05.2023 року ОСОБА_2 був звільнений 18.05.2023 року за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) на підставі поданої ним заяви від 18.05.2023 року.
Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Так, позивач вказує, що всупереч встановлених законом вимог, у день звільнення позивача не ознайомили з наказом про звільнення, не надали розрахунок належних йому при звільнені сум, не видали трудову книжку. 
З матеріалів справи вбачається, що копію наказу було направлено позивачу поштою.
Також у день звільнення з позивачем провели не повний розрахунок, залишок сум, які підлягали виплаті на користь позивача при звільнені було виплачено пізніше, а саме: 18.05.2023 року зарплата у розмірі 8 044,57 гривень; 02.06.2023 року зарплата у розмірі 9 847,96 гривень; 04.07.2023 року зарплата у розмірі 579,71 гривень; 07.08.2023 року зарплата у розмірі 2 879.71 гривень.
Факт проведення розрахунків у відповідні дати та розмірах підтверджується виписками по картці рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у відповідні дні.
Таким чином, остаточний розрахунок з позивачем був проведений лише 07.08.2023 року, тобто із затримкою на 81 день.
Частина 1 статті 117 Кодексу законів про працю встановлює, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Своєчасний розрахунок при звільненні одна з важливих організаційно-правових гарантій дотримання прав працівників, що звільняються з підприємства, організації, установи.
Розмір такого стягнення слід обчислювати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, виходячи із середньоденного заробітку позивача за два останні місяці роботи до звільнення, помноженого на кількість робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому середньоденна заробітна плата обчислюється діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.
Згідно довідки №20.1.0.0.0/7-65568 від 30.06.2023 року середньоденна заробітна плата за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року складала 2092,00 гривні.
Так, відповідно до розрахунку наданого стороною позивача, компенсація за несвоєчасний розрахунок при звільненні позивача, складає 169 452,00 грн., за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не спростовано висновків суду, на підставі чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1694,60 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 169 452,00 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1694,52 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ: 14360570.
Суддя      О.М. Соколов