ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1420/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В.,  розглянувши матеріали справи 
за позовом Одеської міської ради
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “НАНОЛОГІКА”
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради
про стягнення 122657,26грн

До суду надійшла позовна заява Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “НАНОЛОГІКА” про стягнення 122657,26грн, з яких – 95636,05грн заборгованості з орендної плати за договором оренди землі від 05.02.2008, 5968,79грн 3% річних, 2703,49грн пені та 18348,93грн інфляційних втрат.
Ухвалою від 16.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 251, 252 ГПК України) подати до суду відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копії статутних та реєстраційних документів; для подання заперечень встановити строк 5 днів від дня отримання відповіді на відзив. Крім того, залучено третю особу - Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради.
Ухвалою від 16.04.2026 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Третя особа отримала ухвалу 17.04.2026 в електронному кабінеті.
Третя особа подала письмові пояснення, в яких підтримує позовні вимоги.
Ухвала про відкриття провадження у справі, надіслана судом на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва 70/1 (а.с. 99), повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній».
Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.
Відзиву на позовну заяву відповідач не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
13.05.2026 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.05.2022 р. по 18.09.2025 р. у сумі 171756,74грн, з яких: заборгованість за договором оренди землі від 05.02.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 05.02.2008 р. та зареєстрованим в реєстрі за № 399, у розмірі 132 171,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 29 439,66 грн, 3% річних у розмірі 9 296,40 грн та пеня у розмірі 849,66 грн, на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Біржова, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 26597691) за наступними реквізитами: Одеська міська ТГ, отримувач – ГУК в Одеської області /м. Одесі/, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA 468 9999 8033 4129 812 0000 15744, код класифікації доходів бюджету – 18010600 «орендна плата з юридичних осіб».
Суд приймає зазначену заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог відповідно до ст. 46 ГПК України.
З огляду на викладене, суд розглядає справу в межах ціни позову 171756,74грн.
Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

05.02.2008 року між Одеською міською радою (далі - Орендодавець) та Акціонерним товариством закритого типу «Виробниче об`єднання «Облпаливо» (далі - АТЗТ «Виробниче об`єднання «Облпаливо», Орендар) укладено договір оренди землі загальною площею 307 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1 (далі — Договір).
Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. 05.02.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 399.
Строк договору - 25 років для експлуатації будівлі офісу (п. 3.1)
Згідно із п. 2.1 розділу 2 Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 307 кв. м., у тому числі по угіддях:
- під капітальною забудовою - 257 кв. м.;
- під проїздами, проходами та площадками - 49,95 кв. м.
Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2014 року НВ-5101670342014 земельну ділянку площею 0,0307 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1,
зареєстровано в Державному земельному кадастрі 19.01.2009 року та присвоєно їй кадастровий номер 5110137600:76:003:0001.
Відповідно до п. 2.2 розділу 2 Договору на земельній ділянці розташована нежила будівля, що належить АТЗТ «Виробниче об`єднання «Облпаливо» на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 22.03.2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. за реєстровим № 637, право власності на яку зареєстровано Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 30.03.2005 року в книзі 42неж-156, номер запису 3204.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 11.08.2020 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нанологіка» (далі - ТОВ «Нанологіка») зареєстровано право власності на нежилу будівлю, загальною площею 564 кв.м, яка розташована за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 70/1.
Згідно із листом Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 23.07.2024 року № 01-13/1208 земельна ділянка з кадастровим номером 5110137600:76:003:0001, загальною площею 0,0307 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1, станом на 02.07.2024 року використовується для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, як про те зазначено у Договорі.
Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та ст. 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених ЗК України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувана, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувана (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України, ч. З ст. 7 Закону України «Про оренду землі» у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувана (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувана (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.
У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.
Наведена правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.11.2018 року у справі №910/20774/17.
Після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а, отже, й відповідні права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Отже, після відчуження об`єктів нерухомості зобов`язання з такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості.
Наведених висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 07.11.2018 року у справі М 910/20774/17 та від 29.08.2018 року у справі № 920/675/17.
За таких обставин, так як новим власником нежилої будівлі, загальною площею 564 кв.м., яка розташована за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 70/1, на орендованій за Договором земельній ділянці, починаючи з 11.08.2020 є ТОВ «Нанологіка», то до останнього також перейшло право оренди землі, у тому числі й обов`язок зі сплати орендної плати, оскільки в силу ст, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України відбулася заміна сторони договору.
З моменту державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна відбулася автоматична заміна орендаря земельної ділянки у договорі оренди землі, і цей договір діє на тих самих умовах вже для ТОВ «Нанологіка» як для нового власника вказаного об`єкту нерухомого майна, зокрема, і в частині обов`язку орендаря зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.
З аналізу чинного законодавства вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки, та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Крім того, ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з п. 4.4 розділу 4 Договору орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця, зокрема, право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Вказане також кореспондується з п.п. 9.1.2 п. 9.1 розділу 9 Договору, в якому встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами звільнення від доказування є обставини, які встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Нанологіка» умов укладеного між сторонами Договору в частині повної та своєчасної сплати орендної плати Одеська міська рада вже зверталась до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення заборгованості за період з 11.08.2020 року по 30.04.2021 року у розмірі 34 700,86 грн.
За результатами розгляду даного спору, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 року у справі №916/3715/21, яке набрало законної сили 26.07.2022 року, позовні вимоги Одеської міської ради задоволено та стягнуто з ТОВ «Нанологіка» на користь Одеської міської ради заборгованість за період з 11.08.2020 року по 30.04.2021 року у розмірі 32 464,91 грн - основного боргу; 763,04 грн - пені; 312,02 грн - 3% річних, 1 160,89 грн - інфляційних втрат та 1 135,00 грн судового збору.
Отже, господарським судом під час розгляду справи №916/3715/21 встановлено факт наявності у ТОВ «Нанологіка» зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі, визначеному умовами Договору та неналежне їх виконання за період з 11.02.2020 року по 30.04.2021року.
Таким чином, на момент звернення до суду із даним позовом вже наявні висновки суду у справі № 916/3715/21 про стягнення з ТОВ «Нанологіка» заборгованості з орендної плати відповідно до Договору щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1, за період з 11.02.2020 року по 30.04.2021року.
Втім, ТОВ «Нанологіка» продовжує не виконувати обов`язки за Договором щодо сплати орендної плати, у зв`язку із чим утворилась заявлена до стягнення сума заборгованості за період з 01.05.2022 р. по 18.09.2025 р. у сумі 132171,02 грн.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною/ ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно з п. 4.1 розділу 4 Договору орендна плата за земельну ділянку загальною площею 307 кв.м. розрахована у розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 15 732, 52 грн на рік.
Відповідно до п. 4.2 розділу 4 Договору розмір орендної плати встановлюється згідно з рішення Одеської міської ради від 15.07.2005 року № 4247-IV у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством.
Положеннями п. 4.3 розділу 4 Договору встановлено, що орендна плата, вноситься за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючи за останнім календарним днем звітнього місяця.
Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 року № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель».
Відповідно до п. 5.1, п. 5.2 розділу 5 Договору земельна ділянка передається в оренду для експлуатації будівлі офісу. Категорія земель за основним цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Крім того, згідно з п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Згiдно з Витягом iз технiчноi документації про нормативну грошову оцiнку земельноi дiлянки ГУ Держгеокадастру в Одеськiй областi вiд 02.11.2020 р. № 1717, нормативна грошова оцiнка земельної дiлянки площею 307,0 кв.м становить 748261,02грн. Орендна плата за 2020 р. розрахована у розмiрi 6 % від нормативноi грошової оцiнки земельної дiлянки та складає 44 895,66 грн. 
3гідно з п. 4.3 договору, статті 289 Податкового кодексу України, нормативно-грошова оцiнка землi пiдлягає щорiчнiй iндексацii на iндекс інфляції, що публікується ДержгеокадастромУкраїни:
44 895,66 грн *1,00 (iнд 2020 р.) *1,10 (iнд 202l р.) =49385,23 грн (орендна плата 2022р) 
49 385,23 грн / 12 Mic. : 4115,44 грн (щомiсячно). 
49 385,23 грн *1,15 (iнд2022 р.) : 56 793,01 грн (орендна плата за 2023 р.) 
56 793,01 грн/12 Mic. = 4 732,75 грн (щомiсячно). 
56 793,01 грн *1,051 (iнд 2023 р.) = 59 689,45 грн (орендна плата за 2024 р.) 
59 689,45 грн / 12 Mic. = 4 974,12 грн (щомiсячно). 
59 689,45 грн *1,12 (iнд2024 р.) = 66 852,18 грн (орендна плата за 2025 р.) 
66 852,18 грн / 12 Mic. = 5 571,02 грн (щомiсячно). 
Станом на 01.05.2021 заборгованiсть за перiод з 11.08.2020 по 30.04.2021 у сумі 34 700,86 грн стяryється згiдно з рiшенням Господарського суду Одеськоi областi від 22.06.2022 №916/3715/21 . 
Платiж вiд 26.08.2025 у сумі 34 700,86 грн примусово стягнуто з ТоВ «НАНОЛОГІКА» згiдно з рiшенням Господарського суду Одеськоi областi від 22.06.2022 №916/3715/21 . 
Платежі у загальній сумі 48 067,52 грн зараховано в рахунок погашення заборгованостi за перiод з 01.05.2021 по 30.04.2022.
Відповідний розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи.
Відповідач не надав доказів сплати 132171,02грн орендної плати, як і будь-яких заперечень, тому позовні вимоги про стягнення 132171,02грн основного боргу підлягають задоволенню.
У зв`язку з простроченням оплати орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 29 439,66 грн, 3% річних у розмірі 9 296,40 грн та пеню у розмірі 849,66 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
У постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, від 30.01.2019 р. у справі № 922/175/18 визначено, що за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Також, беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. 
Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 29439,66грн інфляційних втрат та 9296,40грн 3% річних також підлягають задоволенню.
Щодо 849,66грн пені, то суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Положеннями п. 4.6 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, розмір якої визначається згідно з ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами».
На даний час у зв`язку із втратою чинності вказаним законом нарахування пені визначено Податковим кодексом України.
Згідно із пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Судом перевірено правильність розрахунку пені, наданого позивачем, і встановлено, що вимоги про стягнення 849,66грн пені є обгрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.
Витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нанологіка» (код 43742429, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1) на користь Одеської міської ради (код 26597691, м. Одеса площа Думська 1) 132 171,02 грн основного боргу, інфляційні втрати у розмірі 29 439,66 грн, 3% річних у розмірі 9 296,40 грн та пеня у розмірі 849,66 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нанологіка» (код 43742429, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, будинок 1, код ЄДРПОУ 26597691) на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради, код ЄДРПОУ 26302537, р/р UA 808 2017 2034 4250 211 0000 34995, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 3328грн судового збору. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 01 червня 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова