ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3088/25  Номер провадження 22-ц/814/2326/26	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування на рішення Полтавського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2026 року по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2025 року адвокат Міняйло Я.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити ОСОБА_1 опікуном над нею.
Вимоги обґрунтовані тим, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи безтерміновою та тривалий час страждає на психічні розлади у зв`язку із встановленим діагнозом «шизофренія». 
ОСОБА_1 вже тривалий час здійснює за нею догляд, забезпечує необхідними ліками та продуктами харчування, надає іншу необхідну допомогу як члену своєї сім`ї. 
Їх мати – ОСОБА_3 , 1958 року народження, яка є пенсіонером, об`єктивно неспроможна здійснювати повноцінну опіку над донькою в силу свого віку та стану здоров`я, в неї відсутній для цього достатній рівень матеріального забезпечення. 

Рішенням Полтавського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2026 року позов задоволено.
Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.
Встановлено над недієздатною ОСОБА_2 опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її опікуном.
Встановлено строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною – два роки.
Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та доведеність обставин щодо відповідності особи заявника вимогам до опікуна.

Не погодившись з рішенням суду, зацікавлена сторона - Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування (надалі орган опіки та піклування) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне з`ясування, просить рішення суду в частині призначення ОСОБА_1 опікуном скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні його заяви у призначенні опікуном ОСОБА_2 .
Вказує, що обов`язковою умовою призначення опікуна недієздатній особі є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності її призначення, що не було дотримано судом, який в порушення вже усталеної судової практики Верховного Суду безпідставно призначив заявника опікуном над недієздатною сестрою. 
Звертає увагу, що ОСОБА_2 хворіє на психічне захворювання з 2001 року, між тим брат звернувся про визнання її недієздатною лише в 2025 році, що може свідчити про можливе зловживання з його боку шляхом використання приватно-правового інституту опікунства з метою уникнення інших громадянських обов`язків, зважаючи на введений в країні воєнний стан.
Вважає, що догляд за недієздатною особою можуть здійснювати інші члени її сім`ї, зокрема мати та дружина заявника.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , 1977 року народження. 
Згідно довідки про склад сім`ї Сем`янівського старостинського округу за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_1 (син), ОСОБА_4 (невістка) та ОСОБА_5 (онука).
ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи по загальному захворюванню безтерміново, що вбачається з довідки МСЕК серії 10 ААА №199468. 
Наявними в матеріалах справи медичним документами (епікризами ) доводиться, що ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання «шизофренія», у зв`язку з чим неодноразово лікувалась в психіатричній лікарні. 
Згідно висновку проведеної по справі судово-психіатричної експертизи № 832 від 09.12.2025, ОСОБА_2 виявляє ознаки стійкого, хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії параноїдної форми, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. 
На звернення ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту про встановлення його опікуном над його сестрою ОСОБА_2 надано відповідь про недоцільність призначення його опікуном недієздатної особи.

Ухвалюючи рішення, суд врахував думку ОСОБА_2 , яка висловила бажання, щоб саме брат був її опікуном, відсутність визначених законом обмежень для призначення останнього опікуном та дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви. 
Одночасно, суд першої інстанції не прийняв до уваги позицію органу опіки та піклування щодо неможливості призначення ОСОБА_1 опікуном внаслідок виконуваної ним роботі, пов`язаної з тривалою відсутністю його вдома та можливістю призначити опікуном недієздатної ОСОБА_2 іншого члена сім`ї - матір ОСОБА_3 . 

Колегія суддів не може погодитись з вказаними висновками суду з огляду на наступне.
Відповідно до ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
За змістом ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно ч. 1 ст. 300 ЦК України, увалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Частинами 2-5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч. 1 ст.67 ЦК України).
Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Як вбачається з відповіді Департаменту соціального захисту на заяву ОСОБА_1 про призначення його опікуном, так і з пояснень департаменту наданих під час розгляду справи в суді, представниками департаменту було проведено перевірку умов проживання ОСОБА_2 , під час якої її брат – заявник був відсутній – перебував у рейсі, що не підтверджує здійснення ним постійного догляду за сестрою та свідчить про неможливість здійснювати обов`язки опікуна. Також в органу опіки та піклування не було можливості з`ясувати особисті взаємини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
Вказані обставини стали підставою для винесення висновку щодо недоцільності призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 . 
Між тим, така позиція зацікавленої особи була відхилена судом першої інстанції, який не погодився з висновком компетентного органу про недоцільність визнання заявника опікуном недієздатної ОСОБА_2 та ухвалив по справі рішення, яке не узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду при розгляді справ з подібними правовідносинами. 
Так, у постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Тобто, обов`язковою правовою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).
При цьому, суд не наділений дискрецією перевіряти ухвалені вказаним компетентним органом висновки щодо доцільності чи недоцільності призначення опікуна, а зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування та чи було дотримано процесуальних вимог закону при його направленні до суду. 
Колегія суддів вважає, що місцевий суд зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування, яке є першочерговим документом при розгляді справ зазначеної категорії, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про призначення заявника опікуном своєї недієздатної сестри та залишив поза увагою те, що можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється саме органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність чи не доцільність призначення опікуна.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про призначення опікуна підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення. 
Враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, наявність подання органу опіки та піклування про недоцільність призначення заявника опікуном та відсутність у матеріалах справи подання та/або висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , правових підстав для задоволення заяви в цій частині не має, оскільки саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.
Заперечення сторони заявника щодо не обов`язковості подання органу опіки та піклування, яке, на їх думку, носить лише рекомендаційний характер, відхиляється колегією суддів як безпідставне, оскільки саме наявність відповідного подання є обов`язковою умовою під час розгляду справ подібної категорії для встановлення опіки над недієздатною особою. 
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасування рішення суду в частині встановлення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в їх задоволенні. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 3,4 ч.1 ст. 376, ст. 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради в особі органу опіки та піклування задовольнити.
Рішення Полтавського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2026 року в частині визнання ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у визнанні його опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови суду виготовлено 26 травня 2026 року.

Судді: О.І. Обідіна Ю.В. Дряниця О.В. Чумак