ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/810/26
13 травня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів
ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого діє адвокат Оринник Надія Сергіївна, звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – відповідач 2), у якому просив, із урахуванням заяви про зміну змісту позовних вимог, ухвалити рішення, яким:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 періодів роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , періоди роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії.
Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень представник вказав, що 19.01.2026 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням періоду у зв`язку з наданням додаткових документів, зміни періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 згідно з статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та надав довідку про заробітну плату від 27.10.2016 № 1447, за період роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013, та довідку від 27.10.2016 № 1448, за період роботи з 01.02.2014 по 31.12.2015 видані Ямало Ненецьким автономним округом Закритим акціонерним товариством "ПРОМСПЕЦСТРОЙ". Однак, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували достовірність довідок про заробітну плату від 27.10.2016 № 1447 та № 1448, зарахувати відповідний період для розрахунку заробітної плати підстави відсутні.
Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень представник вказав аналогічні доводи зазначенні представником відповідача 1.
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 20.02.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання нової редакції позовної заяви з уточненням суб`єктного складу учасників справи чи змісту позовних вимог до відповідачів. У вказаний строк позивач виконав в повному обсязі вимоги ухвали суду та змінив позовні вимоги відповідно до суб`єктивного складу учасників справи. 
Ухвалою суду від 25.02.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.
Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзивів на позовну заяву.
Копію ухвали суду від 25.02.2026 про відкриття провадження у справі доставлено відповідачам через електронний кабінет 25.02.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", які містяться в матеріалах справи.
Ухвалою суду від 13.05.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи на період воєнного стану з урахуванням розумних строків розгляду, як це передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
Інших заяв, в тому числі по суті справи, на адресу суду не надходило.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що не заперечується відповідачем, вказані обставини не заперечуються відповідачами.
19.01.2026 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з врахуванням періоду у зв`язку з наданням додаткових документів, зміни періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 згідно з статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення № 192150002918 від 26.01.2026 про відмову у перерахунку пенсії (арк. справи 7 зворот).
Причиною вказаної відмови у перерахунку пенсії згідно з статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" стало те, що відсутні первинні документи, які б підтверджували достовірність довідки про заробітну плату від 27.10.2016 № 1447, за період роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013, та довідки від 27.10.2016 № 1448, за період роботи з 01.02.2014 по 31.12.2015 видані Ямало Ненецьким автономним округом Закритим акціонерним товариством "ПРОМСПЕЦСТРОЙ" отож, зарахувати відповідні період для розрахунку заробітної плати підстави відсутні.
Дослідженням копії трудової книжки НОМЕР_2 від 10.06.2011 (перекладу українською мовою) (арк. справи 8 - 10) судом встановлено, що 10.06.2011 позивач прийнятий електрозварювальником 5-го розряду у ЗАТ "Промспецбуд" (наказ від 10.06.2011 № 186-к) та звільнений 14.05.2013 (наказ від 14.05.2013 № 278-к). Згідно з записом від 28.02.2014 ОСОБА_1 прийнятий електрозварювальником 5-го розряду (наказ від 28.02.2014 № 14-к), 16.10.2015 ОСОБА_1 переведений електрозварювальником 6-го розряду (наказ від 16.10.2015 № 192-к), 01.10.2016 ОСОБА_1 переведений електрозварювальником 7-го розряду (наказ від 01.10.2016 № 173-к).
Крім того, згідно з довідкою № 1447 від 27.10.2016 на всю заробітну плату ОСОБА_1 було нараховано 22% до федерального бюджету рф, що підтверджує сплату страхових внесків. Підставою для видачі довідки були розрахункові відомості, платіжні відомості за 2012 та 2013 роки (арк. справи 10 зворот).
Згідно з довідкою № 1448 від 27.10.2016 на всю заробітну плату ОСОБА_1 було нараховано 22% до федерального бюджету рф, що підтверджує сплату страхових внесків. Підставою для видачі довідки були розрахункові відомості, платіжні відомості за 2014 та 2015 роки, про що вказано у довідці № 1448 (арк. справи 11).
Вважаючи такі дії відповідача 2 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії, позивач вернувся до суду із цим позовом.
Мотивувальна частина
Предметом спору у даній справі по суті є рішення відповідача 2 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії та перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV).
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 Порядку № 22-1).
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17.03.2015 у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14, та Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі № 358/1179/17, від 24.04.2018 у справі № 686/6278/17, від 12.06.2019 у справі № 752/21038/16-а.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
У свою чергу, відповідно до положень статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.
Вирішуючи по суті існуючий спір у частині зарахування стажу в російській федерації, суд першочергово звертає увагу на ту обставину, що при визначені права на пенсійне забезпечення суд відповідно до частини першої, частини другої статті 4 Закону № 1058-IV, вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація.
Так, відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Статтею 7 Угоди від 14.01.1993 визначено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.
Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території Російської Федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в Росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.
Таким чином, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії. Принагідно суд зазначає, що неможливість встановити сплату страхових внесків, не може бути підставою для відмови в зарахуванні такого стажу.
Окрім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Принагідно суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 передбачено вихід України з цієї Угоди, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України з 19.06.2023.
Однак, суд наголошує, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи в період чинності міжнародної угоди, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Зокрема, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення.
Варто зауважити, що відповідно до частини першої статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.
Як уже зазначалося, 01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України за № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" (далі - Закон № 2783-IX) і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.
Суд наголошує, що вказаний закон набрав чинності з 23.12.2022 року.
Відтак, стаж набутий в РФ та відомості про заробітну плату за такий період повинні бути враховані органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до матеріалів справи зокрема, копії трудової книжки НОМЕР_2 від 10.06.2011 (перекладу українською мовою) з 10.06.2011 позивач прийнятий електрозварювальником 5-го розряду у ЗАТ "Промспецбуд" (наказ від 10.06.2011 № 186-к) та звільнений 14.05.2013 (наказ від 14.05.2013 № 278-к). 
Згідно з записом від 28.02.2014 ОСОБА_1 прийнятий електрозварювальником 5-го розряду (наказ від 28.02.2014 № 14-к), 16.10.2015 ОСОБА_1 переведений електрозварювальником 6-го розряду (наказ від 16.10.2015 № 192-к), 01.10.2016 ОСОБА_1 переведений електрозварювальником 7-го розряду (наказ від 01.10.2016 № 173-к).
Крім того, згідно з довідкою № 1447 від 27.10.2016 на всю заробітну плату ОСОБА_1 було нараховано 22% до федерального бюджету рф, що підтверджує сплату страхових внесків. Підставою для видачі довідки були розрахункові відомості, платіжні відомості за 2012 та 2013 роки. Згідно з довідкою № 1448 від 27.10.2016 на всю заробітну плату ОСОБА_1 було нараховано 22% до федерального бюджету рф, що підтверджує сплату страхових внесків. Підставою для видачі довідки були розрахункові відомості, платіжні відомості за 2014 та 2015 роки, про що вказано у довідці № 1448.
Однак, законність оскаржуваного рішення про відмову у перерахунку пенсії за віком згідно з статтею 40 Закону № 1058-IV відповідач 2 обґрунтовує тим, що відсутні первинні документи, які б підтверджували достовірність довідки про заробітну плату від 27.10.2016 № 1447, за період роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013, та довідки від 27.10.2016 № 1448, за період роботи з 01.02.2014 по 31.12.2015 видані Ямало Ненецьким автономним округом Закритим акціонерним товариством "ПРОМСПЕЦСТРОЙ" отож, зарахувати відповідні період для розрахунку заробітної плати підстави відсутні.
Суд критично оцінює такі доводи відповідача 2 щодо відмови у зарахуванні спірних періодів роботи для розрахунку заробітної плати з підстав неможливості проведення перевірки достовірності довідки про заробітну плату від 27.10.2016 № 1447, за період роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013, та довідки від 27.10.2016 № 1448, за період роботи з 01.02.2014 по 31.12.2015 виданих Ямало Ненецьким автономним округом Закритим акціонерним товариством "ПРОМСПЕЦСТРОЙ", оскільки перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні спірних періодів при призначенні (перерахунку) пенсії позивачу.
Суд зазначає, що відсутність можливості провести перевірку відповідності записів таких довідок первинним документам не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Водночас, суд врахував, що відповідач не скористався повноваженнями, передбаченими частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, згідно якої органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Більше того, судом враховано, що відповідач не може скористатися вказаним, з огляду на правовий режим воєнного стану та наслідки, що виникли.
Тобто відповідач унеможливлений здійснити перевірку відомостей у вищезазначених довідках, однак неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку відповідної довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії (пункт 41 постанови Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 235/7688/16-а), а обов`язок збереження всіх первинних бухгалтерських документів, зокрема, документів щодо виплати заробітної плати, не може бути покладено на пенсіонера.
Отож, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на отримання належного розміру пенсії у зв`язку з неможливістю підтвердження відомостей у довідках, що видані в рф. 
З огляду на зазначене, періоди роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача для обчислення заробітку при перерахунку пенсії.
Так, відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Відтак, оскаржене рішення відповідача-2 із цього приводу є протиправним, адже порушує гарантовані соціальні права. При цьому, саме рішенням, а не діями відповідача-2 порушуються права позивача.
Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.01.2026 № 192150002918 про відмову у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії та перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо визначення належного органу пенсійного фонду, яким має здійснювати перерахунок пенсії позивача з урахуванням висновків суду у цій справі, суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23, від 18.09.2024 у справі № 240/6201/23.
Висновки за результатами розгляду справи
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відтак, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягають до задоволення.
Водночас судом не встановлено порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а тому у задоволенні позовних вимог до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області необхідно відмовити.
Судові витрати
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання позовної заяви до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1065,00 грн, що підтверджується квитанцією № 4765-7022-6454-6352 від 16.02.2026.
Оскільки суд позов задовольняє повністю, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, спірне рішення якого стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду, сплачений судовий збір в сумі 1064,96 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.01.2026 № 192150002918 про відмову у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2012 по 14.05.2013 та з 01.02.2014 по 31.12.2015 для обчислення заробітку при перерахунку пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні, 96 копійок). 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 13 травня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
відповідачі:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46001 код ЄДРПОУ: 14035769); 
- Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005 код ЄДРПОУ: 21318350).

Головуючий суддя Юзьків М.І.