Справа № 296/11706/25
2/296/869/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 червня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: 
головуючого судді Рожкової О.С., 
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Житомирської міської ради, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган який бере участь у справі про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
1.1. 16.10.2025 Виконавчий комітет Житомирської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі також відповідачі), у якому просив:
- позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/4 усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею.
1.2. В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі та є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
1.3. ОСОБА_2 , малолітня дочка подружжя, трагічно загинула ІНФОРМАЦІЯ_4 через недбалість матері, яка залишила дитину без догляду у ванній, наповненій водою, у зв`язку з чим ОСОБА_3 засуджена до 4-х років позбавлення волі з іспитовим терміном два роки, згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2025, справа №296/185/25.
1.4. Батьки злісно ухиляються від виконання обов`язків з виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , не здійснюють належний догляд за ним, зловживають спиртними напоями, поводяться агресивно відносно дитини, на тривалий час залишають дитину без догляду.
1.5. В серпні 2025 року на адресу служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради неодноразово надходили повідомлення від анонімних осіб про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зловживають алкогольними напоями, не доглядають за дитиною. Вказана вище інформація була підтверджена під час відвідування сім`ї, з батьками дитини проводилася профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, однак на співпрацю з суб`єктами соціальної роботи останні не йшли, продовжували асоціальний спосіб життя, у зв`язку з чим 23.08.2025 було прийняте рішення про вилучення дитини з сім`ї. 
1.6. 23.08.2025 ОСОБА_1 був залишений батьками зачиненим у помешканні за адресою проживання сім`ї. ОСОБА_4 не міг покликати на допомогу, оскільки не спілкується вербально через проблеми психічного розвитку. Стан дитини свідчить про те, що перебування у рідній сім`ї становить загрозу життю та здоров`ю дитини. Враховуючи вищевикладене позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. 

ІІ. ПРОЦЕДУРНІ ПИТАННЯ та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
2.1. 22.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/11706/25, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
2.2. 29.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_3 – ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Зазначала, що позивач обґрунтовує свої доводи подіями, які відбулися з жовтня 2023 року по червень 2024 року, однак рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.12.2024 в задоволенні позову виконавчого комітету про позбавлення відповідачів батьківських прав було відмовлено. ОСОБА_3 має кваліфікацію психіатра, проходила відповідні курси та працювала тривалий час у центрах реабілітації, а тому має змогу допомогти дитині. На період відвідування дошкільного закладу, коли хлопчик жив у сім`ї, мама дитини приводила його чистим, одяг був випраний. Батьки приводили та забирали дитину в тверезому стані, до дитини проявляли турботливе відношення. ОСОБА_3 на психіатричному обліку не перебуває, по допомогу лікаря-психіатра не зверталася, проходить сеанси з психологом в органі пробації. Крім того, відповідач працевлаштувалася з січня 2026 року на посаду мерчендайзера у продуктовий магазин та вживає всіх заходів для отримання дозволу на зустріч з сином.
2.3. 17.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 – ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Зазначала, що випадок, який став підставою для відібрання дитини був одноразовим. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради вже було прийнято рішення щодо звернення з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, проте рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.12.2024 в задоволенні позову було відмовлено. ОСОБА_4 відвідував з 11.06.2025 по 07.07.2025 навчальний заклад по декілька годин до обіду. ОСОБА_2 проходив курс лікування від алкогольної залежності. 15.01.2026 ОСОБА_2 повторно пройшов курс лікування від алкогольної залежності. Відповідачі вживають всіх заходів для отримання дозволу на зустріч з сином.
2.4. 26.03.2026 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.
2.5. 26.05.2026 в судовому засіданні представники позивача та органу опіки та піклування, як особи, залученої до участі у справі позовні вимоги підтримали, просили задовольнити; відповідач ОСОБА_3 , її представник та представник ОСОБА_2 заперечували щодо задоволення позовник вимог з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду постановлено перейти до стадії ухвалення судового рішення та повний текст рішення проголосити 04.06.2026 о 16 год 30 хв.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
3.1. Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 27.06.2024 та серії НОМЕР_2 від 17.08.2023 (а.с.11, 12 том 1).
3.2. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.06.2024 малолітня ОСОБА_2 померла – ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15 том 1).
3.3. 07.03.2024 малолітній ОСОБА_4 був виявлений без супроводу дорослих в районі Шодуарівського парку та на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку був поміщений до КП «Лікарня №2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (а.с.24 том 1).
3.4. Після проведення відповідної профілактичної роботи з батьками, малолітній ОСОБА_1 був поставлений на облік в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як дитина, яка проживає в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (відповідно до наказу №85-П від 19.03.2024) (а.с.25-26).
3.5. 17.05.2024 під час чергового обстеження сім`ї було встановлено, що батьки дитини перебувають в стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на підставі проведення акту оцінки рівня безпеки дитини, малолітній ОСОБА_1 був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (а.с.27 том 1).
3.6. 24.06.2024 на адресу служби надійшло повідомлення з поліції про смерть малолітньої ОСОБА_2 в результаті утоплення у воді. Під час відвідування сім`ї 24.06.2024 зі слів матері було з`ясовано, що дитина померла під час купання у ванній, коли мати відволіклася до сина ОСОБА_4 (а.с.30 том 1).
3.7. 25.06.2024 батьки не забрали ОСОБА_1 з Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти №59, який відвідує дитина, у зв`язку з тим, що вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин малолітній ОСОБА_4 , на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, був поміщений до КП «Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (а.с.32-33 том 1).
3.8. У зв`язку з тим, що подальше перебування малолітнього ОСОБА_1 в сім`ї становило загрозу його життю та здоров`ю, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийняте рішення №1043 «Про відібрання у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_1 , затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав та направлення дитини до закладу інституційного догляду та виховання дітей» від 27.06.2024 (а.с.35-36 том 1).
3.9. Відповідно до наказу №51-С від 01.07.2024 малолітнього ОСОБА_1 , поставлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.37-38 том 1).
3.10. 24.12.2024 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/6228/24 відмовлено у задоволенні позову Виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

3.11. Висновком служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради №222/1/270 від 29.01.2025 ОСОБА_1 передано в рідну сім`ю на виховання батьків (а.с.39-40 том 1).
3.12. 03.04.2025 ОСОБА_1 встановлено діагноз: інші розлади психологічного розвитку у дитини з порушенням психічного розвитку з елементами РСА, гіперактивною поведінкою F88, F84,8, F90. Супутній діагноз: порушення мовленнєвого спілкування. Розлади експресивного і рецептивного мовлення. Загальний недорозвиток мовлення І рівня F80.1, F80.2, що стверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №95830651 від (а.с.17-18 т 1). 
3.13. З 09.04.2025 в Корольовському РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області на обліку перебуває ОСОБА_3 , засуджена вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2025 за ст. 135 ч. 3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, про що зазначено у відповіді Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області №107/33/8/1-26 від 13.01.2026 вбачається, що (а.с.98 том 1).
3.14. 23.08.2025 о 16:00 год до педіатричного відділення №1 була госпіталізована дитина: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина госпіталізована у супроводі БЕМД і начальника сектору ювенальної превенції Житомирського РУП №2 що стверджується листом КП Лікарня № 2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради №2052 від 23.08.2025 слідує, що (а.с.20 том 1).
3.15. 23.08.2025 під час обстеження сім`ї було встановлено, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають алкогольними напоями, не надають належного догляду дитині, залишають без догляду, дитина має психічні розлади, не розвинені навички, що підтверджується копією акту про обстеження умов проживання від 23.08.2025.

3.16. 23.08.2025 о 15:00 год поблизу будинку АДРЕСА_1 була виявлена дитина, чоловічої статті, дитина не говорить, згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.08.2025 (а.с.16 том 1).
3.17. Відповідно до довідки №32/6 від 05.08.2025 ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради та пройшла повний курс добровільного стаціонарного лікування з 31.07.2025 по 25.08.2025. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
3.18. Впродовж 2024-2025 років ОСОБА_1 тричі перебував на стаціонарному лікування: з 17.05.2024 по 30.05.2024 (згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини); з 25.06.2024 по 09.07.2024 (згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку; з 29.07.2025 по 14.08.2025 (згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини). Також зазначено, що вказані обставини свідчать про те, що перебування дитини з мамою загрожує його здоров`ю та життю, що підтверджується листом КП лікарня №2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради №2053 від 25.08.2025 (а.с.21 т 1).
3.19. З 02.09.2025 по 23.09.2025 відповідно до довідки №3722 від 23.09.2025 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради та пройшов повний курс добровільного стаціонарного лікування. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.с.211 том 1).
3.20. 15.01.2026 ОСОБА_2 було проведено консультацію лікаря-нарколога в установі, призначено медикаментозне лікування та проведено кодування терміном на 1 рік (згідно з довідкою КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради) (а.с.212 том 1).
3.21. Під час проживання дитини в сім`ї з біологічними батьками, ОСОБА_3 відвідував заклад з 11.06.2025 по 07.07.2025 навчального року по декілька годин до обіду. За вказаний період дитина відвідала заклад 13 днів. На період відвідування дошкільного закладу, коли хлопчик жив в своїй сім`ї, мама ОСОБА_3 приводила його чистим, одяг був випраний. Батьки приводили та забирали дитину в тверезому стані, до дитини проявляли турботу. На той період дитина була тривожна з надмірною вокалізацією, ляклива, шукав куточок усамітнення, часто плакав, не проявляв бажання їсти та гратися, що підтверджується відповіддю ЗДО «Спеціальний дитячий садок» №59 м. Житомира № 21 від 28.01.2026 (а.с.184 том 1).
3.22. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №386 від 18.03.2026 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.242А-243 том 1).

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
4.1. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
4.2. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
4.3. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
4.4. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

4.5. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
4.6. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
4.7. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
4.8. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України.
4.9. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
4.10. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
4.11. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
4.12. Згідно зі статтею 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
4.13. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
4.14. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
4.15. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.
4.16. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
4.17. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
4.18. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
4.19. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
4.20. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
4.21. При цьому Верховний Суд зазначає, що за положенням частини шостої статі 19 Сімейний кодекс України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.
4.22. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
4.23. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
4.24. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
4.25. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
4.26. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі №409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 Сімейного кодексу України є усталеною.
4.27. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

4.28. Статтею 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
4.29. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
4.30. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
4.31. Згідно із частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
4.32. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
4.33. Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
(а) Щодо позбавлення батьківських прав
5.1. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет Житомирської міської ради посилався, зокрема на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
5.2. 19.03.2024 малолітній ОСОБА_1 поставлений на облік в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як дитина, яка проживає в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків.
5.3. Суд враховує, що 27.06.2024 у зв`язку з тим, що подальше перебування малолітнього ОСОБА_1 в сім`ї становило загрозу його життю та здоров`ю, виконавчим комітетом Житомирської міської ради було прийняте рішення №1043 «Про відібрання у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_1 , затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав та направлення дитини до закладу інституційного догляду та виховання дітей».
5.4. Не зважаючи на те, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.12.2024 у справі №296/6228/24 було відмовлено у задоволенні позову виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, який діяв в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та 29.01.2025 ОСОБА_1 передано в рідну сім`ю на виховання батьків, проте, вже 23.08.2025 малолітній ОСОБА_4 був виявлений без супроводу дорослих по АДРЕСА_1 та був поміщений до КП «Лікарня №2 імені В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради.
5.5. Суд зважає на те, що 23.08.2025 під час обстеження сім`ї було встановлено, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають алкогольними напоями, не надають належного догляду дитині, залишають її без догляду, хоча дитина має психічні розлади, у неї не розвинені навички та згодом дитині було встановлено такий діагноз, як інші розлади психологічного розвитку у з порушенням психічного розвитку з елементами РСА, гіперактивною поведінкою F88, F84,8, F90 та порушення мовленнєвого спілкування, розлади експресивного і рецептивного мовлення, загальний недорозвиток мовлення І рівня F80.1, F80.2.
5.6. Оскільки впродовж 2024-2025 роки ОСОБА_1 тричі перебував на стаціонарному лікуванні: з 17.05.2024 по 30.05.2024 (згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини); з 25.06.2024 по 09.07.2024 (згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку; з 29.07.2025 по 14.08.2025 (згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини), то вказані обставини свідчать про те, що перебування дитини з мамою загрожує його здоров`ю та життю.
5.7. Крім того, відповідачі постійної роботи не мають, періодично зловживають спиртними напоями.
5.8. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не стали на шлях виправлення, не створили належні умови для проживання і розвитку дитини, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків.
5.9. З наданого суду висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №386 від 18.03.2026 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини.
5.10. Під час підготовки вказаного висновку спеціалістами Органу опіки та піклування було враховано, що малолітній ОСОБА_4 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах з 19.03.2024. Профілактична робота, яка проводилася з батьками щодо підвищення батьківського потенціалу, позитивного результату не дала, після слухання справи у суді відповідачі не зробили належних висновків щодо належного ставлення до батьківства. Малолітній ОСОБА_4 , який має дитячий аутизм з вираженим ступенем обмеження життєдіяльності, неодноразово вилучався із сім`ї, оскільки батьки дитини перебували у стані алкогольного сп`яніння та не доглядали за сином. 23.08.2025 ОСОБА_4 було черговий раз негайно вилучено з сім`ї, оскільки він був залишений батьками без догляду та їжі в небезпеці. Під час вилучення мати, ОСОБА_3 була відсутня, а батько ОСОБА_2 з`явився в стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно відносно членів комісії та дитини. 
5.11. Суд зазначає, що за своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
5.12. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
5.13. Вирішуючи даний спір, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
5.14. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
5.15. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
5.16. Відповідно до п.8 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ №866 від 24.09.2008 протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем проживання дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. 
5.17. Судом об`єктивно встановлено, що відповідачі не цікавляться життям, вихованням та розвитком свого сина, не виконують обов`язки по його утриманню, матеріальному забезпеченню, не вчиняють належних дій, спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, підготовки її до самостійного життя, не надають доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. 
5.18. Приймаючи рішення, суд також враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання. 
5.19. Сукупність наведених фактів та обставин дає суду підстави для висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

(б) Щодо стягнення аліментів на дитину
5.20. За правилами частини 3 статті 180 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
5.21. Суд звертає увагу, що відповідно до статті 51 Конституції України та статей 166, 180 СК України утримання батьками своїх дітей є їх конституційним обов`язком, а позбавлення батьків батьківських прав, не звільняє їх від обов`язку щодо утримання дітей.
5.22. Отже, задовольняючи позов про позбавлення відповідачів батьківських прав суд вважає наявними підстави для стягнення з останніх аліментів у заявленому позивачем розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідачів на малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною.
5.23. За правилами пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. Оскільки позивач як орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на підставі пункту 12 частини 2 статті 3 та пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогу про позбавлення батьківськи прав та вимогу про стягнення аліментів у розмірі, передбаченому підпунктами 1, 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", що становить 2 422,40 гривень (1211, 20 грн + 1211, 20 грн) з кожного.
Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов Виконавчого комітету Житомирської міської ради, задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, починаючи з 16.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

4. Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, починаючи з 16.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

5. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

8. Копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:
Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування,
місцезнаходження за адресою:
10014, м. Житомир, м-н імені С. П. Корольова, 4/2,
код ЄДРПОУ 04053625.

Відповідачі:
(1) ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_6 
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_2 , 
РНОКПП: НОМЕР_4 .

(2) ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_7 
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_2 , 
РНОКПП: НОМЕР_5 .

Особа, що бере участь у розгляді справи:
Орган опіки і піклування Житомирської міської ради
зареєстроване місцезнаходження за адресою:
10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2
код ЄДРПОУ 04053625 

Повне судове рішення складено 04.06.2026.

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА