СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/2751/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Тарасова І.В.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (вх.№894) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2026 (рішення ухвалено суддею Шатерніковим М.І. в приміщенні Господарського суду Харківської області 20.03.2023 о 10:17 год., повне рішення складено 30.03.2026) у справі №922/2751/25
за позовом Агрофірми «Надія» Товариство з обмеженою відповідальністю (63541, Чугуївський р-н, село Стара Гнилиця, вул. Шевченко, 40; ідент. код 30762760)
до Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (64644, Харківська область, Лозівський район, селище Миролюбівка, вул. Дружби (колишня вулиця Жовтнева), 19-А; ідент. код 05460462)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМЕЛ МАКС» (02218, м. Київ, вул. Кибальчича Миколи, буд. 2, приміщення 55, ідент. код 45043264).
про стягнення 445215,11 грн

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.03.2026 у справі №922/2751/25 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України на користь Агрофірми «Надія» Товариство з обмеженою відповідальністю заборгованість за договором про надання послуг №2107-уб від 21.07.2022 р. у сумі 445215,11 грн, 122135,04 грн за проведення експертизи та 5342,58 грн судового збору сплаченого при подачі позову.
Державне підприємство «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить витребувати у ДП «Дослідне господарство «ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» оригінал документа, що містять відтиск печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ, а саме акт звірки взаємних розрахунків за період: січень 2023 року – грудень 2024 року між Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ (код ЄДРПОУ 30762760) та ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України (код ЄДРПОУ 05460441); призначити у справі №922/2751/25 судову технічну експертизу документів, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» на вирішення якої поставити наступне питання: чи є зображення відтиску печатки від імені Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ, що міститься в акті звірки взаємних розрахунків за період: січень 2023р року – грудень 2024 року між Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ (код ЄДРПОУ 30762760) та ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України (код ЄДРПОУ 05460441), та зображення відтисків печатки від імені Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ, які містяться у договорі про надання послуг №2107-уб від 21 липня 2022 року та договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 року, акті прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024, що укладені між Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ (Цедент) і ТОВ «Лаймел Макс» (Цесіонарій), зображеннями відтисків однієї й тієї ж печатки?; скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2026 року у справі №922/2751/25 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ у задоволенні позовних вимог; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що на момент звернення до суду позивач мав право за договором про надання послуг №2107-уб від 21.07.2022, та не надав належної оцінки тому факту, що 01.01.2024 між Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ та ТОВ «Лаймел Макс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги за договором про надання послуг №2107-уб від 21.07.2022 на суму 445215,11 грн. було відступлено ТОВ «Лаймел Макс». Отже, позивач з 01.01.2024 шляхом укладання договору про відступлення права вимоги (цесії), втратив право вимоги до відповідача за договором про надання послуг на вказану суму, яке було набуте ТОВ «Лаймел Макс». Господарським судом Харківської області було призначено судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документів. Згідно з висновком експерта №15305 від 25.12.2025 досліджуваний відтиск круглої печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ на договорі про відступлення права вимоги від 01.01.2024, на акті прийому – передачі права вимоги від 01.01.2024, на повідомленні про відступлення права вимоги від 01.01.2024 нанесено не кліше круглої печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ, експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження. Проте, на переконання відповідача, Агрофірмою «НАДІЯ» ТОВ використовується в господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак для проведення експертизи позивачем надано відтиск лише одного кліше. Внаслідок вказаних дій позивача проведене експертне дослідження у справі не є повним та не відповідає фактичним обставинам справи, адже фактично позивач надав недостовірні дані, з метою спотворення результатів експертизи. З цих підстав відповідачем заявлялось клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документів, у задоволенні якого необґрунтовано, на думку відповідача, суд першої інстанції відмовив. Водночас, у випадку надання експертом висновку про використання у власній господарській діяльності Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ декількох кліше печатки, вирішальним є факт проставлення таких відтисків належної позивачеві печатки, а не наявність автентичного підпису керівника на спірних документах. Крім того, під час проведення судової технічної експертизи досліджувались виключно документи надані відповідачем, тому її висновки не можуть автоматично поширюватися на примірники документів, надані третьою особою. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (вх.№894) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2026 у справі №922/2751/25; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 09.06.2026.
19.05.2026 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, в рішення суду – без змін. 
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2026 у зв`язку з відрядженням судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Демідова П.В., суддя Тарасова І.В.
Згідно з положеннями ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2026 оголошено у судовому засіданні перерву до 23.06.2026.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.
Представник третьої особи підтримав апеляційну скаргу. 
Розглянувши клопотання відповідача про витребування у ДП «Дослідне господарство «ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» документів та призначення експертизи, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до положень ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).
Згідно зі ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною першою статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 03.08.2022 у справі №910/5408/21, від 21.09.2022 у справі №904/3469/21.
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).
Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (аналогічна права позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 920/611/19).
За змістом статті 76 ГПК України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.
Матеріалами справи підтверджується, що окрім відтиску печатки договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акт прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 містять підпис. При цьому, відповідач не ставить під сумнів висновок експерта, що такий підпис виконаний не директором Вергуном В.Г. 
Крім того, для проведення експертизи відповідач просить витребувати у ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України», яке не є учасником спірних правовідносин, документи, які не є предметом розгляду у даній справі. 
Враховуючи, що відповідачем не доведено, що витребувані документи та встановлення наявності або відсутності правовідносин позивача з іншими суб`єктами господарювання входить до предмету доказування під час вирішення даної справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування документів та призначення експертизи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
21.07.2022 між Агрофірмою «Надія» ТОВ (виконавець) та ДП «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (замовник) укладено договір про надання послуг № 2107-уб (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати за завданням замовника сільськогосподарські послуги, а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх. Конкретні умови послуг (інформація щодо обсягу, виду, етапів, строків надання послуг, ціни та інших умов) зазначаються у додаткових угодах (пункти 1, 2 договору)
Загальна сума договору складається із загальної вартості наданих послуг протягом строку дії договору. Розрахунок здійснюється у національній валюті України – гривні на підставі рахунку виконавця у безготівковій банківській формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Оплата вважається такою, що відбулася, з моменту надходження відповідних грошових коштів на рахунок виконавця. Замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги на протязі 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (пункти 1.4 - 1.6 договору).
Договір набирає чинності та вступає в дію в момент підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 договору).
31.07.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю пшениці на суму разом з ПДВ 762280,38 грн; послуги повинні бути надані у строк до 31.08.2022 (п. 2); замовник зобов`язався провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.3).
16.08.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю пшениці та послуги збирання врожаю ячменя, всього на загальну суму 755945,64 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.08.2022 (п. 8); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.9).
26.08.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю кукурудзи на силос на суму 1021187,04 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.08.2022 (п. 14); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.15).
20.10.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю соняшника на суму 604951,31 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.11.2022 (п. 20); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.21).
01.11.2022 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю соняшника на суму 340400,74 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.11.2022 (п. 32); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.33).
01.12.2022 між сторонами укладено додаткову угоду № 5 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю соняшника на суму 412550,00 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.12.2022 (п. 26); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.27).
01.01.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 6 до договору про надання послуг № 2107-уб, відповідно до якої на підставі заявки замовника виконавець зобов`язаний виконати наступні послуги: послуги збирання врожаю соняшника на суму 247900,00 грн з ПДВ; послуги повинні бути надані у строк до 31.01.2023 (п. 38); замовник зобов`язаний провести розрахунки за виконані послуги протягом 20 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п.39).
Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідачу у період з 31.07.2022 по 31.01.2023 було надано послуги із збирання врожаю сільськогосподарських культур, що підтверджується актами здачі -приймання робіт: від 31.07.2022, від 16.08.2022, від 26.08.2022, від 20.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023 на загальну суму 4145215,11 грн.
В свою чергу, відповідач на виконання своїх зобов`язань зі сплати за надані послуги збирання врожаю сільськогосподарських культур перерахував на рахунок АФ «Надія» ТОВ 3700000,00 грн, на підтвердження чого позивачем надані платіжні інструкції: № 2125 від 25.11.2022 на суму 500000,00 грн., № 2145 від 02.12.2022 на суму 700000,00 грн., № 2184 від 13.12.2022 на суму 500000,00 грн., № 2342 від 24.02.2023 на суму 2000000,00 грн.
19.04.2023 позивач направив відповідачу претензію, в якій зазначає, зокрема, що ДП «ДГ «Косомолець» ІСГПС НААН в порушення умов договору №2107-уб від 21.07.2022 не проведено розрахунки за виконані послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором у сумі 445215,11 грн., яку позивач вимагає сплатити. 
Враховуючи невиконання вимог претензії, позивач звернувся з даним позовом про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №2107-уб від 21.07.2022 у сумі 445215,11 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції встановив, шо відповідач прострочив виконання взятого на себе обов`язку з оплати наданих послуг за спірним договором суму 445215,11 грн; доказів на підтвердження факту оплати наданих послуг за договором про надання послуг № 2107-уб від 21.07.22 на суму 445 215,11 грн відповідач не надав. В аспекті оцінки належності та ефективності обраного позивачем способу захисту прав, суд погодився з висновками зробленими судовими експертами та першочергово врахував, що підписи від імені Вергуна В.Г. в: договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 (том № 1, а.с. 128-130), акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024 до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 (том № 1, a.c. 131), повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора (том № 1, а.с. 132) - виконані не Вергуном Віктором Гавриловичем, тобто останній не виявляв свою волю до вчинення правочину й до передачі свого права вимоги за договором про надання послуг іншим особам, а відтак договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 є неукладеним. За таких обставин, дослідивши договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 у сукупності з висновком експерта № 15305 за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 25.12.2025 року та висновком експерта № 15304 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, складений 14.01.2026 року, місцевий господарський суд дійшов висновку, що договір про відступлення права вимоги від 01.01.2024 не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження волевиявлення позивача на вчинення відповідних дій і передачі свого права вимоги виконання грошового зобов`язання на користь третьої особи, а відтак і факту переходу права вимоги сплати спірної заборгованості від позивача, як первісного кредитора до третьої особи, як нового кредитора, а тому не прийняв його до уваги. Враховуючи, що відповідач будь-яких інших доказів оплати заборгованості за договором надання послуг не надав, як і не надав обґрунтованих доводів щодо відсутності обов`язку погашення вказаної заборгованості, яка визнана простроченою з 01.03.2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 2107-уб від 21 липня 2022 року у розмірі 445215,11 грн є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України ).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідачем не заперечуються обставини наявності договірних відносин між ним та позивачем за договором №2107-у від 21.07.2022 про надання послуг, часткової оплати виконаних послуг та наявності заборгованості вказаним договором у розмірі 445215,11 грн. Проте, він зазначає, що позивач на момент звернення до суду з даним позовом не мав права вимоги за вищевказаним договором, оскільки таке право було відступлене ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС».
Так, відповідач стверджує, що 01.01.2024 між Агрофірмою «Надія» ТОВ (цедент) та ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС» (цесіонарій) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії).
Відповідно до умов п. 1.1. вказаного договору, цедент відступає цесіонарію право вимоги заборгованості з ДП «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (боржник), що виникло, зокрема, на підставі договору про надання послуг № 2107-уб від 21.07.2023, який укладено між боржником та цедентом, (основний договір), а цесіонарій зобов`язується сплатити за це цеденту кошти в сумі 1736397,97 грн. До складу відступленого за цим договором права вимоги входить, зокрема, право вимоги за договором про надання послуг № 2107-уб від 21.07.2023 року на суму 445215,11 грн. 
Відповідно до п. 1.2. договору цесіонарій набуває право вимагати на свою користь від боржника належного виконання зобов`язань за основними договорами, а також набуває усі права в обсягах та на умовах передбачених основними договорами та чинним законодавством, стосовно виконання, не виконання або порушення умов пов`язаних з виконанням основних договорів, в тому числі право нарахування та вимоги сплати штрафних санкцій, індексу інфляції та відсотків передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України та/або визначених основними договорами. Паво вимоги за основними договорами на підставі цього договору передається цедентом цесіонарію за актом прийому-передачі в день підписання цього договору та є переданим з моменту підписання зазначеного акту (п. 1.3. договору).
Також, 01.01.2024 між АФ «Надія» ТОВ та ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС» було складено та підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024. Листом від 01.01.2024 АФ «Надія» ТОВ було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора. 
Таким чином, за твердженнями відповідача, фактичні обставини справи свідчать, що позивач з 01.01.2024 шляхом укладання договору про відступлення права вимоги (цесії), втратив право вимоги до відповідача за договором про надання послуг № 2107-уб від 21.07.2023 на суму 445215,11 грн, яке було набуте ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС».
Проте, позивач заперечує такі обставини та зазначає, що між ним та ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС» ніколи не укладались ніякі угоди, в тому числі договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024. Підписи на наданих суду договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 не виконувались директором АФ «Надія» ТОВ Вергуном Віктором Гавриловичем, а печатка АФ «Надія» ТОВ на зазначені документи не ставилась.
Відповідно до ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, а також яка є членом колегіального виконавчого органу юридичної особи, з моменту її вступу на посаду набуває обов`язків щодо такої юридичної особи, зокрема зобов`язана діяти виключно в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, у межах повноважень, наданих статутом юридичної особи і законодавством, і у спосіб, який, на її добросовісне переконання, сприятиме досягненню мети діяльності юридичної особи, у тому числі уникаючи конфлікту інтересів. Члени наглядової ради або ради директорів юридичної особи мають такі самі обов`язки щодо відповідної юридичної особи та повинні діяти в інтересах цієї юридичної особи та всіх її власників (акціонерів, учасників).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
За змістом частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до законодавчого визначення правочином є насамперед вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 910/23621/17, від 03.08.2023 у справі № 904/7930/21, від 01.06.2022 у справі № 912/642/20 та інших.
Стаття 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням.
Згідно з частиною першою статті 627 та статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Колегія суддів зауважує, що у разі, коли сторона не виявляла свою волю на вчинення правочину, набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином не набуваються, а правовідносини за ним не виникають.
У постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Колегія суддів враховує, що за змістом статей 73, 98 ГПК України висновок експерта є доказом обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, тож на його підставі особа може заперечувати факт вчинення правочину.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2025 задоволено клопотання АФ «НАДІЯ» ТОВ про призначення по справі 922/2751/25 судової комплексної почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів; призначено у справі №922/2751/25 судову комплексну почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, доручено її проведення Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. На розгляд та вирішення експертів поставити наступні питання:
1) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р. в графах «Від Цедента « на сторінках 1,2,3 та в графі «Директор Віктор ВЕРГУН» на сторінці 3 – ОСОБА_1 чи іншою особою?; 
2) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р. від 01.01.2024р. в графах «Від Цедента « на сторінках 1,2 та в графі «Директор ОСОБА_2 » на сторінці 2 - ОСОБА_1 чи іншою особою?; 
3) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у Повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024р. в графі « ОСОБА_3 » - ОСОБА_1 чи іншою особою? 
4) Чи нанесено відтиск печатки з написом «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р. печаткою АГРОФІРМИ «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ? 
5) Чи нанесено відтиск печатки з написом «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р. від 01.01.2024р. печаткою АГРОФІРМИ «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ? 
6) Чи нанесено відтиск печатки з написом «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у Повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024р. печаткою АГРОФІРМИ «НАДІЯ» Товариство з обмеженою відповідальністю? 
Відібрані у підготовчому засіданні експериментальні зразки підпису ОСОБА_4 та відтиску печатки АФ «НАДІЯ» ТОВ на 17 аркушах, залучено до матеріалів справи 922/2751/25; провадження по справі № 922/2751/25 зупинено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2025 клопотання судових експертів про уточнення вихідних даних та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів № 15304/15305 (вх. №26165) задоволено; змінено вид експертизи у справі № 922/2751/25 з комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів на судову почеркознавчу експертизу (вирішення питань № 1-З ухвали від 25.09.2025) та судову технічну експертизу документів (вирішення питань № 4-6 ухвали від 25.09.2025); залучено до матеріалів справи № 922/2751/25: вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , умовно-вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , надані до суду на виконання клопотання експертів; експериментальні зразки підпису та почерку, відібрані у судовому засіданні 28.11.2025.
За результатами проведення судової технічної експертизи документів №15305 від 25.12.2025 експертом складено такі висновки:
« 4. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ...» на наданому договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладеному між ТОВ Агрофірма «НАДІЯ» та ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС» (а.с. 128-130), нанесено не кліше круглої печатки Агрофірма «Надія» ТОВ, експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.
5. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ...» на наданому акті прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р. від 01.01.2024 (т. 1, а.с. 131) нанесено не кліше круглої печатки Агрофірма «Надія» ТОВ, експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.
6. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ...» на наданому повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 (т. 1, а.с. 132) нанесено не кліше круглої печатки Агрофірма «Надія» ТОВ, експериментальні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження.»
За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №15304 експертом складено такі висновки:
« 1-3. Підписи від імені ОСОБА_1 в:
Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Надія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМЕЛ МАКС» (том № 1, а.с. 128-130), розташовані на лицевій стороні першого, другого та третього аркушів документа, в рядках «Від Цедента» та на лицевій стороні третього аркуша документа, в рядку між друкованим текстом «Директор» та « ОСОБА_2 »;
Акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 (том № 1, a.c. 131), розташовані на лицевій та зворотній сторонах аркуша документа, в рядках «Від Цедента» та на зворотній стороні аркуша документа, в рядку між друкованим текстом «Директор» та « ОСОБА_2 »;
Повідомленні від 01.01.2024 Про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора (том № 1, а.с. 132), розташований на зворотній стороні аркуша документа, в рядку між друкованим текстом «Директора» та « ОСОБА_2 », - 
- виконані не ОСОБА_1 ».
Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 ГПК України. Особливість висновку експерта полягає в тому, що предметом його дослідження є обставини, встановлення яких потребує наявності спеціальних знань (частина друга статті 98 ГПК України). Отже, висновок експерта дозволяє встановити певні специфічні обставини, які не можуть бути встановлені іншими доказами (засобами доказування). Водночас відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Відповідно до статті 107 ГПК України якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.
Принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, який відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України належить до фундаментальних засад господарського судочинства, передбачає, що у разі спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бехеер проти Нідерландів» від 27.10.1993).
Колегія суддів зазначає, що відповідач не позбавлений можливості заперечувати проти висновку експерта, доводити його необґрунтованість та/або суперечність з іншими матеріалами справи, використовуючи обґрунтовані доводи, але не припущення. 
Водночас відповідач жодним чином не заперечує висновки почеркознавчої експертизи №15304, тому у суду відсутні підстави не враховувати їх. 
Враховуючи, що обставини щодо відсутності волевиявлення позивача при укладенні договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024, та наявністю у такому договорі, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024, повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги підпису виконаного не ОСОБА_1 іншими учасниками справи в порядку, визначеному положеннями статей 13, 74,76 - 77 ГПК України не спростовано, доказів протилежного не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 є неукладеним.
В свою чергу, відповідач зазначає, що експертне дослідження, предметом якого було дослідження відтиску круглої печатки позивача на договорі відступлення права вимоги від 01.01.2024, акті прийому-передачі права вимоги від 01.01.2024, повідомленні від 01.01.2024 про відступлення права вимоги, є неповним та не відповідає фактичним обставинам справи, адже фактично позивач надав недостовірні дані з метою спотворення результатів експертизи. 
При цьому, відповідач зазначає про неповноту та не об`єктивність судової експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, з огляду на не дотримання методичних положень у галузі технічної експертизи документів. Неповнота дослідження полягає у тому, що, на думу відповідача, позивач використовує в своїй господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак для проведення експертизи позивачем надано відтиск лише одного кліше.
У постанові від 07.06.2022 у справі № 916/3351/20 Верховний Суд роз`яснив, що наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання сама по собі не створює юридичних наслідків і не може замінювати підпис уповноваженої особи. Відтак, правочин, який не підписано стороною, не вважається укладеним і не породжує прав та обов`язків для неї.
Доводи відповідача щодо наявності у позивача декількох печаток та необхідності дослідження іншої печатки, колегією суддів відхиляються, оскільки наявність відбитку печатки на спірних документах не спростовує факту підписання вказаних документів не ОСОБА_1 і не впливає на результат вирішення справи.
Отже, наявність /відсутність відтиску печатки при встановленні факту підписання вказаних документів не ОСОБА_1 та за відсутності доказів фактичного виконання договору про відступлення права вимоги (здійснення оплати заборгованості, звернення з претензією, позовом тощо), не є вирішальним у даній справі. 
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про відступлення права вимоги від 01.01.2024 не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження волевиявлення позивача на вчинення відповідних дій і передачі свого права вимоги виконання грошового зобов`язання на користь 3-ї особи, а відтак і факту переходу права вимоги сплати спірної заборгованості від позивача, як первісного кредитора до 3-ї особи, як нового кредитора, а тому такий доказ обґрунтовано не прийнято до уваги.
Оскільки доказів сплати заборгованості за договором надання послуг відповідачем не надано, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність підстав про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 2107-уб від 21.07.2022 у розмірі 445215,11 грн.
Щодо тверджень відповідача про необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документів.
Як свідчать матеріали справи після проведення почеркознавчої експертизи і технічної експертизи документів та отримання висновків експертів відповідач звернувся з клопотанням про витребування у ДП «Дослідне господарство «ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» оригіналів документів, що містять відтиск печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ (наведено перелік документів); призначення у справі №922/2751/25 судової технічної експертизи документів, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» в іншому складі експертів, на вирішення якої поставити такі питання: чи нанесено відтиск печатки з написом «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у договорі про відступлення права вимоги від 01.01.2024 печаткою «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ», відтиск якої міститься на документах; -чи нанесено відтиск печатки з написом «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у акті прийому – передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги датованого 01.01.2024 печаткою «АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ», відтиск якої міститься на документах; чи нанесено відтиск печатки з написом АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ» у повідомленні про відступлення права вимоги на користь нового кредитора від 01.01.2024 печаткою АГРОФІРМА «НАДІЯ» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ», відтиск якої міститься на документах.
В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що на його переконання Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ використовує в господарській діяльності як мінімум два кліше з різними печатками підприємства, однак при наданні витребуваних експертом вихідних даних для проведення дослідження, позивачем було надано відтиски кліше іншої печатки товариства (відмінної від тієї, відтиск якої мається на досліджуваних документах). З метою доведення вказаних обставин, заявником було направлено адвокатський запит ДП «Дослідне господарство «ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» з проханням повідомити чи є серед їх контрагентів Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ та надати оригінали існуючих документів, що містять відтиск печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ. На вказаний запит було отримано відповідь від ДП «Дослідне господарство «ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України» та копії документів, що містять відтиск печатки Агрофірма «НАДІЯ» ТОВ. При візуальному дослідженні документів вбачаються ознаки відповідності відтиску печатки позивача, що міститься на 3-му аркуші договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, на 2-му аркуші акту прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 від 01.01.2024, на повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024. Таким чином, за твердженнями відповідача, вказане дає підстави стверджувати, що внаслідок вказаних дій позивача, проведене експертне дослідження у справі не є повним та не відповідає фактичним обставинам справи.
Місцевим господарським судом протокольною ухвалою від 26.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів та призначення експертизи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки, як вже було встановлено наявність /відсутність печатки не є вирішальною обставиною у даній справі. В свою чергу судовими експертами надано висновки на всі поставлені ухвалою суду питання щодо документів які безпосередньо пов`язані з предметом спору, натомість заявником не доведено, що витребувані документи та встановлення наявності та/або відсутності правовідносин позивача з іншими суб`єктами господарювання входить у предмет доказування під час вирішення спірних правовідносин. 
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду клопотання третьої особи про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, оскільки вони були подані після закінчення встановленого строку та закриття підготовчого провадження. При цьому, третя особа отримувала ухвали суду та не була позбавлена права на реалізацію наданих їй прав, зокрема, щодо заявлення клопотань про призначення експертизи, долучення доказів, проте не скористалась таким правом.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2026 у справі №922/2751/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 02.07.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя П.В. Демідова 

Суддя І.В. Тарасова