ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7307/25 (суддя Савонюк М.Я., м. Кропивницький)	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №340/7307/25 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,- 

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 24 жовтня 2025 року звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України згідно з яким, просить: 
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з січня 2012 року по лютий 2018 року, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавку за кваліфікацію з січня 2012 року по грудень 2012 року включно відповідно присвоєного класу « 2» у розмірі 5 відсотків посадового окладу, з січня 2012 року по грудень 2014 року включно відповідно присвоєного класу « 1» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15 річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від встановленого розміру;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15 років у розмірі 1 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не здійснював нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення: у період з січня 2012 року по лютий 2018 року; виплачував надбавку за кваліфікацію у розмірі 50% від встановленого розміру, у серпні 2014 року виплатив винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі, що становить також 50% від встановленого розміру. 
Вважає, що у період з січня 2012 року по грудень 2012 року включно надбавка за кваліфікацію повинна була виплачуватися у розмірі 5 відсотків посадового окладу за клас «2», з січня 2013 року по грудень 2014 року включно - у розмірі 8 відсотків посадового окладу за клас « 1», з січня 2015 року по лютий 2018 року включно - у розмірі 11 відсотків посадового окладу за клас «майстер», а винагорода за 15 років безперервної військової служби - у розмірі одного посадового окладу і окладу за військовим званням. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з січня 2012 року по лютий 2018 року, у розмірі 50 відсотків від законодавчо встановленого розміру.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію з січня 2012 року по грудень 2012 року включно відповідно присвоєного класу « 2» у розмірі 5 відсотків посадового окладу, з січня 2013 року по грудень 2014 року включно відповідно присвоєного класу « 1» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року включно відповідно присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнав протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15 річної календарної військової служби у розмірі 50 відсотків від встановленого розміру.
Зобов`язав Адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15 років у розмірі 1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позову - відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що аналіз діючого законодавства свідчить про те, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України провести перерахунок та виплату позивачу надбавки за кваліфікацію з січня 2012 року по грудень 2012 року включно відповідно до присвоєного класу « 2» у розмірі 5 відсотків посадового окладу, з січня 2013 року по грудень 2014 року включно відповідно до присвоєного класу « 1» у розмірі 8 відсотків посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року включно відповідно до присвоєного класу «майстер» у розмірі 11 відсотків посадового окладу, визначеного у додатку №25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням раніше виплачених сум. Також, слід перерахувати та виплатити позивачу винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15 років у розмірі 1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем щорічно видається наказ «Про грошове забезпечення військовослужбовців …» яким врегульовано розмір виплати додаткового грошового забезпечення., а тому позивачу правомірно нараховано та виплачена надбавка за кваліфікацією та винагорода за тривалість безперервної 15 річної календарної військової служби.
Інструкція 425 в частині нарахування надбавки за кваліфікацією та винагороди за тривалість безперервної військової служби суперечить положенням п. 7 Постанови 1294.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у період з 16.09.2011 по 31.07.2025 проходив військову службу у Адміністрації Державної прикордонної служби України, що підтверджується архівними витягами з наказів Державної прикордонної служби України та послужного списку (а.с. 37, 38-41).
Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 31.07.2025 №1508-OC “По особовому складу” полковника ОСОБА_1 (П-003944), заступника начальника другого відділу управління інформаційно-аналітичного забезпечення та кримінального аналізу Департаменту оперативно-розшукової діяльності, звільненого з військової служби у відставку наказом Голови Державної прикордонної служби України від 28.07.2025 №1467-ОС за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону, виключено зі списків особового складу Адміністрації Державної прикордонної служби України з 31.07.2025 (а.с. 23). 
Згідно з інформацією наявною в архівних відомостях карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2012 року по лютий 2018 року під час проходження військової служби йому проводились нарахування та виплати додаткових видів грошового забезпечення:
- надбавки за кваліфікацію: у період з січня 2012 року по грудень 2012 року включно за кваліфікацію 2-го класу у сумі 30,00 грн (2,5 % посадового окладу 1200,00 грн); з січня 2013 року по грудень 2014 року включно за кваліфікацію 1-го класу 48,00 грн (4 % посадового окладу 1200,00 грн); з січня 2015 року по лютий 2018 року включно за кваліфікацію майстер 66,00 грн (5,5 % посадового окладу 1200,00 грн);
- у серпні 2014 винагороди за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі 662,50 грн, що становить 50 % від розміру встановленого постановою №1294 (1 посадовий оклад та оклад за військовим званням) (а.с. 6-8, 11-14).
Правомірність дій відповідача щодо обмеження розміру усіх вищеперелічених виплат, є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.91 (далі - Закон України №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07.11.2007 №1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї Постанови.
Приписами пункту 2 Постанови №1294 передбачено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Так, Додатком №25 Постанови №1294 передбачені, зокрема такі додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Держприкордонслужби:
- надбавка за кваліфікацію 2-го класу - 5 відсотків посадового окладу, другого — 8 відсотків посадового окладу, майстра - 11 відсотків посадового окладу;
- винагорода за тривалість безперервної військової служби - за 15 років у розмірі 1 посадового окладу і окладу за військовим званням.
Відповідно до пункту 11 Постанови №1294 Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам вказано упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Отже, Кабінет Міністрів України делегував, зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України, упорядкувати перелік, розміри та порядок виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу.
Одночасно, у пункті 7 Постанови №1294 зазначено, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до моменту упорядкування переліку, розмірів та порядку виплати додаткового грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, такі виплати провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого розміру.
Водночас, судом першої інстанції встановлено, що на виконання пункту 2 Постанови №1294 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №425 від 20.05.2008 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення Державної прикордонної служби України, яка набрала чинності 29.06.2008.
Відповідно до підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу III Інструкції №425, особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.
Згідно з підпунктом 3.25.1 пункту 3.25 розділу III Інструкції №425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років - 1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням; 20 років - 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням; 25 років - 2,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 30 років - 2,5 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням; 35 і кожні наступні п`ять років - 3,0 розміри посадового окладу і окладу за військовим званням.
З огляду на це, суд першої інстанції правильно констатував, що з дати набрання чинності Інструкцією №425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28 до Постанови №1294, у тому числі і винагороди за тривалість безперервної військової служби, надбавки за кваліфікацію, виплачується у розмірах, встановлених цією Інструкцією №425.
Тому у відповідача існував обов`язок щодо виплати позивачеві надбавки за кваліфікацію у розмірі, установленому у додатках 25-28 до Постанови №1294 та підпункту 3.13.1 пункту 3.13 розділу III Інструкції №425, а не у розмірі 50 відсотків від установленого розміру у Додатках до постанови №1294.
Аналогічний правовий висновок стосовно застосування зазначених вище норм права, міститься у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №808/8403/13-а.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, позивачу в період з 2012 року по 2018 рік виплачувалась надбавка за кваліфікацію в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, а саме з січня 2012 року по грудень 2012 року включно за кваліфікацію 2-го класу 2,5% посадового окладу, з січня 2013 року по грудень 2014 року включно за кваліфікацію 1-го класу 4% посадового окладу та з січня 2015 року по лютий 2018 року включно за кваліфікацію майстер 5,5% посадового окладу.
При цьому, станом на 01.01.2014 вислуга років позивача становила 14 років 5 місяців 17 днів. У 2012 році посадовий оклад позивача становив 1200,00 грн. оклад за військове звання 125,00 грн. 
У серпні 2014 року позивачу була виплачена винагорода за безперервну тривалість 15-ти річної служби в розмірі 662,50 грн, що становить 50% розміру встановленого постановою №1294 (1 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням).
Враховуючи зазначені обставини та норми права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу усю винагороду за тривалість безперервної 15-ти річної календарної військової служби у розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням. 
Отже, дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу надбавки за кваліфікацію та за тривалість безперервної військової служби у розмірі 50 % установленого згідно із додатком до постанови №1294 розміру є протиправними та такими, що порушують право позивача на належне грошове забезпечення. 
Водночас, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що виплата надбавки за клас « 1» позивачу здійснювалась з січня 2013 року по грудень 2014, тому саме за цей період слід провести такий перерахунок. 
Доводи відповідача про те, що ним щорічно видається наказ «Про грошове забезпечення військовослужбовців …», яким врегульовано розмір виплати додаткового грошового забезпечення, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції.
Щодо інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №340/7307/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.В. Сафронова