ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/14112/17 Суддя (судді) першої інстанції: Коробенко С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі - Олешко М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання, -
ВСТАНОВИЛА:
У серпня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просила: 
- визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо встановлення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 90 відсотків суддівської винагороди судді;
- визнати протиправною відмову Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 09 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат .
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправними дії Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо встановлення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 90 відсотків суддівської винагороди судді;
- визнано протиправною відмову Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язано Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 09 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат;
- за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відшкодовано ОСОБА_1 640 грн судового збору.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17, накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штраф у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Солом`янського районного суду м. Києва повторний звіт про виконання постанови суду від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17 протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року в частині накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, не встановлено наявність та форму вини посадової особи та факту умисного невиконання нею рішення суду.
Апелянт зазначив про те, що на виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року розмір довічного грошового утримання позивача становить з 09 вересня 2016 року 21532,50 (23925,00 х 90%), з 01 січня 2017 року 23760,00 грн (26400,00 х 90%), нарахована заборгованість за період з 09 вересня 2016 року по 31 травня 2018 року виплачена в червні 2018 року на рахунок АБ "Укргазбанк".
Звернув увагу суду на те, що згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 26 років 00 місяців 03 дні.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправними дії Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо встановлення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 90 відсотків суддівської винагороди судді;
- визнано протиправною відмову Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язано Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 09 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат;
- за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відшкодовано ОСОБА_1 640 грн судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання повернуто апелянту.
16 січня 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся через систему "Електронний суд" до Солом`янського районного суду міста Києва з заяв про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду на підставі ст. 382 КАС України.
Вказана заява обґрунтована тим, що ГУ ПФУ в м. Києві самовільно змінило розмір щомісячного довічного грошового утримання судді з 90% до 56% та виключило половину строку навчання ОСОБА_1 за денною формою навчання на юридичному факультеті в Одеському державному університеті ім. І.І. Мечникова, який складає 2 роки 5 місяців, що свідчить про невиконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року у справі №760/14112/17 задоволено заяву ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Солом`янського районного суду міста Києва у місячний строк з дня отримання копії даної ухвали звіт про виконання постанови суду від 14 грудня 2017 року в справі №760/14112/17.
14 жовтня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано до Солом`янського районного суду міста Києва звіт про виконання постанови суду від 14 грудня 2017 року в справі №760/14112/17.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року:
- відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17;
- накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штраф у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн;
- половину суми штрафу - 33280 гривень - стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- половину суми штрафу - 33280 гривень - стягнуто до Державного бюджету України;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Солом`янського районного суду міста Києва повторний звіт про виконання постанови суду від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17 протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали, у якому зазначити:
на якій підставі було змінено розмір виплат з 90% до 56%;
чи враховано встановлений рішенням суду стаж роботи на посаді судді - 26 років 06 днів при обчисленні розміру довічного грошового утримання;
які конкретні заходи вжито для відновлення виконання постанови суду в повному обсязі;
коли буде відновлено виплату ОСОБА_1 довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди з урахуванням стажу 26 років 06 днів;
- попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про те, що у разі неподання звіту у встановлений строк або подання звіту, який не відповідає вимогам ст. 382-2 КАС України, може бути накладено повторний штраф у більшому розмірі.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у звіті відповідач обмежився констатацією факту виплати заборгованості у червні 2018 року, жодним чином не пояснивши причини подальшого припинення виконання постанови суду, що фактично підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що постанова суду від 14 грудня 2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не виконується з моменту припинення виплат у розмірі 90%.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1). 
Згідно з ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2).
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців (ч. 3).
Відповідно до ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (ч. 1).
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення (ч. 2).
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3).
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (ч. 4).
Отже, відповідальним за виконання рішення суду, у розумінні положень ст. 382-3 КАС України, є керівник суб`єкта владних повноважень, яким, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є ОСОБА_2 з 31 серпня 2023 року.
Як встановлено судом першої інстанції постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправними дії Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо встановлення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість 90 відсотків суддівської винагороди судді;
- визнано протиправною відмову Правобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язано Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 09 вересня 2016 року з урахуванням проведених виплат;
- за рахунок бюджетних асигнувань Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відшкодовано ОСОБА_1 640 грн судового збору.
Постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17 набрала законної сили 10 квітня 2018 року.
Згідно з розпорядженням від 23 квітня 2018 року №630800 ОСОБА_1 здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді з 09 вересня 2016 року у розмірі 90%, страховий стаж судді - 25 років 11 місяців 25 днів. 
Також, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем борг по перерахунку довічного грошового утримання судді за період з 09 вересня 2016 року по 31 травня 2018 року виплачено ОСОБА_1 в червні 2018 року через банківську установу.
Таким чином, станом на 25 квітня 2018 року Правобережне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконало постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року у справі №640/28015/20, що залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю:
- визнано протиправною відмову Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за її заявою від 27 липня 2020 року;
- зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за довідкою Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2020 року №116/0403/20 про розмір суддівської винагороди працюючого судді, визначений станом на 18 лютого 2020 року з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
Представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом від 07 жовтня 2024 року, яким просив надати інформацію: про розмір щомісячного довічного грошового утримання, який нараховується і виплачується судді у виставці ОСОБА_1 ; який розмір відсотків суддівської винагороди використовується ГУ ПФУ в м. Києві для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та підстави для його визначення; які періоди роботи (навчання) ОСОБА_1 враховані для зарахування до стажу судді, який має право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 14 жовтня 2024 року №2600-0202-8/199150 повідомило представника позивача про те, що стаж на посаді судді ОСОБА_1 складає 23 роки 6 місяців 29 днів (страховий стаж 41 рік 8 місяців 15 днів), а тому процент для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання становить 56%.
Враховуючи встановлені обставини, після здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивача на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року у справі №640/28015/20 зменшено страховий стаж позивача на посаді судді та загальний відсоток для розрахунку довічного грошового утримання, що свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати новий звіт про виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі №760/14112/17 шляхом зазначення відомостей:
- на якій підставі було змінено розмір виплат з 90% до 56%;
- чи враховано встановлений рішенням суду стаж роботи на посаді судді - 26 років 06 днів при обчисленні розміру довічного грошового утримання;
- які конкретні заходи вжито для відновлення виконання постанови суду в повному обсязі;
- коли буде відновлено виплату ОСОБА_3 довічного грошового утримання у розмірі 90% суддівської винагороди з урахуванням стажу 26 років 06 днів.
Разом з тим, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки станом на 23 квітня 2018 року відповідачем рішення суду було виконано, проте у зв`язку зі здійсненням перерахунку пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2021 року у справі №640/28015/20 відсотковий розмір грошового утримання позивача було змінено.
Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. 
Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що у звіті від 13 жовтня 2025 року ГУ ПФУ в м. Києві обмежилось констатацією факту виплати заборгованості у червні 2018 року, жодним чином не зазначивши причини подальшого припинення виконання постанови суду, що свідчить про наявність підстав для встановлення нового строку для подання звіту.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення штрафу неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення штрафу.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 382, 382-1, 382-3 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року - скасувати в частині накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штраф у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.
В іншій частині ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повне рішення складено "06" травня 2026 року.