ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/463/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом: 4 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано - Франківській області, вул. Олени Степанівни, буд. 28, м. Надвірна, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78400
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття", вул. Майданська, буд. 5, м. Надвірна, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78405
про стягнення заборгованості за Договором №52/01-24 від 03.06.2024 на постійне та обов`язкове обслуговування державними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій в сумі 598 796 грн 53 коп. заборгованості
в с т а н о в и в:
4 Державний пожежно - рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" про стягнення заборгованості за Договором №52/01-24 від 03.06.2024 на постійне та обов`язкове обслуговування державними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій в сумі 598 796 грн 53 коп. заборгованості, з яких: 561 410 грн 64 коп. - основного боргу, 33 783 грн 94 коп. - пені, 2 292 грн 00 коп. - 3 % річних та 1 309 грн 95 коп. - інфляційних втрат.
Вирішення судом процесуальних питань.
Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки для подання заяв по суті та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (ухвала від 06.04.2026).
Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу. За приписами ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Ухвала про відкриття провадження у справі від 06.04.2026 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Довідкою про доставку електронного листа від 08.04.2026 підтверджується, що ухвала про відкриття провадження від 06.04.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 07.04.2026 о 03:34.
Отже, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд цієї справи.
Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №52/01-24 від 03.06.2024 на постійне та обов`язкове обслуговування державними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій, в частині оплати вартості послуг.
Відповідач не виконав у визначений Договором та погоджений сторонами строк взяте на себе зобов`язання щодо перерахунку коштів - плати за обслуговування об`єкту на суму 561 410 грн 64 коп. за період з грудня 2025 по лютий 2026. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач на суму боргу нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовує приписами ст. 530, 611, 612, 625, 627, 628, 629 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України).
Позиція відповідача.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінювання доказів. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.
03.06.2024 між 4 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області та Публічним акціонерним товариством "Нафтохімік Прикарпаття" укладено Договір №52/01-24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій (далі - Договір).
Договір укладений в письмовій формі, підписаний сторонами, скріплений печатками сторін.
Цей Договір визначає правові та фінансові відносини між Сторонами, які його уклали, їх взаємні права і обов`язки, спосіб їх реалізації, а також порядок виконання Договору (п. 1.1.).
Обслуговування об`єкту здійснюється на підставі ст. 24 та 133 Кодексу Цивільного захисту України, постанови КМУ від 11.01.2017 № 5 "Про затвердження Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій" та постанови КМУ від 26.10.2016 № 763 "Про затвердження переліку суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі" (п. 1.2.).
Предметом Договору є організація та здійснення Аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття", який розташований за адресою: Івано-Франківська область, місто Надвірна, вулиця Майданська 5, з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об`єкті надзвичайної ситуації, а також профілактичної роботи із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованій на поліпшення техногенної безпеки об`єктів (територій) та підвищення рівня підготовленості об`єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій (п. 2.1.).
Вартість функціонування підрозділу Аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення ставить 2 245 642 грн 50 коп за один рік (п. 3.1).
Ця вартість встановлена на основі розрахунку (калькуляції), який додається до Договору (Додаток №1) і виконаний згідно з вимогами постанов Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України, Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого наказом МНС України та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 495/369 від 15.12.2003 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України №1222/8543 від 25.12.2003 та інших нормативно - правових актах (п. 3. 2.)
Документом, що підтверджує факт виконання Аварійно-рятувальною службою умов, передбачених цим Договором, є акт здачі-приймання виконаних робіт, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, який складається щомісячно не пізніше останнього числа місяця, в якому виконуються роботи (п. 3.3.).
Згідно п. 3. 4 Договору, плата за обслуговування здійснюється об`єктом щомісячно шляхом перерахування коштів на вказаний у договорі розрахунковий рахунок Аварійно-рятувальної служби на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт та виставлених рахунків у безготівковій формі протягом 10 днів з моменту підписання зазначених актів у сумі, що дорівнює 187 136 грн 88 коп за 1 місяць.
Сторони у п. 6.1. Договору погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України .
Договір набирає чинності з 01.07.2024 і діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків за надане обслуговування до їх повного здійснення (п. 8.1.).
Договір вважається продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 8.2.).
Позивач надав вказані в Договорі послуги щодо організації та здійснення Аварійно-рятувальною службою аварійно-рятувального обслуговування ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття", зокрема за період з грудня 2025 по лютий 2026 на суму 561 410 грн 64 коп, а відповідач прийняв їх, про що свідчать акти приймання - передачі наданих послуг: № 522 від 31.12.2025 на суму 187 136 грн 88 коп, № 25 від 31.01.2026 на суму 187 136 грн 88 коп, № 80 від 28.02.2026 на суму 187 136 грн 88 коп.
Відповідач підписав акти без заперечень чи зауважень.
З метою досудового врегулювання спору, 4 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернувся до Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" з претензіями: № 54 64 01-207/54 6411 від 23.01.2026, №54 64 01-414/54 6411 від 13.02.2026 та №54 64 01-742/54 6411 від 16.03.2026 з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання за Договором №52/01-24 від 03.06.2024 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно - рятувальними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій щодо оплати в повному обсязі наданих послуг в розмірі 187 136 грн 88 коп.
Проте, відповідач не здійснив оплату наданих послуг з грудня 2025 по лютий 2026 у сумі 561 410 грн 64 коп., що стало причиною звернення позивача до господарського суду за захистом порушеного права.
За невиконання грошових зобов`язань, крім основної заборгованості, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 33 783 грн 94 коп, 3% річних у розмірі 2 292 грн 00 коп та інфляційні втрати у розмірі 1 309 грн 95 коп. за весь період прострочення.
В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості за Договором.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Предметом спору є стягнення заборгованості за Договором №52/01-24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій від 03.06.2024.
Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України) врегульовано питання виконання договірних зобов`язань.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі Договору № 52/01-24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, на яких виникає ризик виникнення надзвичайних ситуацій від 03.06.2024, який за правовою природою є договором надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
З врахуванням наведених законодавчих положень та умов п.3.4.Договору у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг впродовж 10 днів з моменту підписання акта здачі - приймання наданих послуг.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідач у встановлений п. 3.4. Договору строк оплату наданих послуг на суму 561 410 грн 64 коп. не здійснив, тим самим допустив порушення зобов`язання.
Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не заперечується факт порушення ним зобов`язання щодо оплати послуг у визначений Договором строк, у зв`язку чим позивачем відповідно до п. 6.1 Договору, на підставі ч.3 ст. 549 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 33 783 грн 94 коп.: за актом від 31.12.2025 – за період з 12.01.2026 по 01.04.2026 в сумі 12 243 грн 31 коп.; за актом від 31.01.2026 - за період з 11.02.2026 по 01.04.2026 в сумі 15 078 грн 44 коп.; за актом від 28.02.2026 – за період з 11.03.2026 по 01.04.2026 в сумі 6 462 грн 19 коп.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).
Водночас, Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-IX від 09.01.2025, який набрав чинності 28.02.2025 та введений в дію 28.08.2025, визнано таким, що втратив чинність, ГК України, а також частину третю статті 549 ЦК України доповнено абзацом другим.
В силу чинної редакції ч. 3 ст. 549 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Отже, з 28.08.2025 законом передбачено розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) та встановлено можливість сторін у договорі лише зменшити такий розмір.
Зважаючи на наведене вище, умови п. 6. 1. Договору та те, що акти наданих послуг за грудень 2025, січень 2026, лютий 2026 року підписані сторонами, тобто після введення в дію абзацу 2 ч. 3 ст. 549 ЦК України, суд вважає правомірним нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення оплати відповідачем наданих послуг за такими актами.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за прострочення оплати відповідачем наданих послуг за актами: від 31.12.2025 в сумі 187 136 грн 88 коп. за період з 12.01.2026 по 01.04.2026, кількість днів у періоді 18 та 61; від 31.01.2026 в сумі 187 136 грн 88 коп. за період з 11.02.2026 по 01.04.2026, кількість днів у періоді 49; від 28.02.2026 за період 11.03.2026 по 01.04.2026, кількість днів у періоді 21, суд дійшов висновку, що позивачем невірно нараховано пеню в сумі 15 078 грн 44 коп. (акт №25 від 31.01.2026) та в сумі 6 462 грн 19 коп (акт №80 від 28.02.2026). Натомість з відповідача підлягає стягненню 22 856 грн 28 коп. пені (сума боргу * (2 * облікова ставка НБУ/365) * кількість днів прострочення/100): по акту №25 від 31.01.2026 - 7 536 грн 75 коп. пені та по акту №80 від 28.02.2026 - 3 076 грн 22 коп. пені, по акту №522 від 31.12.2025 - 12 243 грн 31 коп. пені. 
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач визначив суму 3% річних в розмірі 2 292 грн 00 коп. Суд перевірив правильність розрахунку позивача і встановив, що розрахунок зроблено арифметично та методологічно правильно. Заперечень щодо правильності здійсненого розрахунку відповідач не подав.
Позивач визначив інфляційні втрати у розмірі 1 309 грн 95 коп. Водночас, частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат слід задовольнити в заявленому розмірі - 1 309 грн 95 коп. 
У постанові від 28.01.2019 у справі №922/3782/17 Верховний Суд зазначив, що з огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.
У постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок пені), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування.
Відтак, у суду є не лише право, але і обов`язок перевірити правильність здійснення позивачем розрахунку позовних вимог, незважаючи на відсутність заперечень інших учасників справи проти позовних вимог.
Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.
Висновок суду.
В контексті викладеного позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 237 Господарського процесуального кодексу України суд, при ухвалені рішення, вирішує питання щодо розподілу судових витрат по справі.
Згідно з приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 7 185 грн 56 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №218 від 02.04.2026.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 7 054 грн 42 коп.
Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
позов 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" про стягнення 598 796 грн 53 коп. задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Нафтохімік Прикарпаття" (вул. Майданська, 5, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78405, ідентифікаційний код юридичної особи 00152230) на користь 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (вул. О. Степанівни, 28, м. Надвірна, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, 78400, ідентифікаційний код юридичної особи 38200990) - 561 410 (п"ятсот шістдесят одну тисячу чотириста десять) грн 64 коп. основного боргу, 22 856 (двадцять дві тисячі вісімсот п"ятдесят шість) грн 28 коп. пені, 1 309 (одну тисячу триста дев"ять) грн 95 коп. інфляційних втрат, 2 292 (дві тисячі двісті дев"яносто дві) грн 00 коп. 3 % річних (р/р UA988201720313271001201082319) та 7 054 (сім тисяч п"ятдесят чотири) грн 42 коп. судового збору (р/р UA668201720343161001200082319).
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя У. І. Гула