УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3287/26  Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г. 
Номер провадження №33/4805/1104/26
Категорія  ч. 3 ст.173-2 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01 червня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01 червня 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Направлено ОСОБА_1 у порядку, визначеному статтею 39-1 КУпАП, до Управління у справах сім`ї, молоді, фізичної культури та спорту Звягельської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 місяці.
Згідно з постановою судді, 21 травня 2026 року о 17 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї сестри ОСОБА_2 , виражався нецензурною лайкою, висловлював слова погроз, чим могла бути завдана їй психологічна шкода, вчинивши зазначені дії повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив призупинити виконання цієї та попередніх постанов стосовно нього та приєднати до кримінального провадження №1202606530000203 від 14 квітня 2026 року за його обвинуваченням за частиною першою статті 126 КК України.
Крім того, вказував про вчинення насильства його сестрою ОСОБА_2 стосовно нього та його матері. 
ОСОБА_1 до суду не прибув, в апеляційній скарзі просив розглянути справу без його участі. При цьому останній був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 17). 
Відповідно до статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність перешкод для апеляційного перегляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Так, за положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами статті 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КУпАП дотримався вищевказаних вимог закону.
Так, частина 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно з диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частини 1 статті 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм видно, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Так, як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу серії ВАД №467959 від 21 травня 2026 року, 21 травня 2026 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинив домашнє насильство стосовно своєї сестри ОСОБА_2 : виражався нецензурною лайкою, висловлював слова погроз, чим могла бути завдана психологічна шкода останній (а.с.2).
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується: письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.3); рапортом від 21 травня 2026 року про прийняття повідомлення про домашнє насильство (а.с.4); протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21 травня 2026 року (а.с.5); відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, де зафіксовано спілкування ОСОБА_1 із ОСОБА_2 (а.с.6).
В свою чергу, відповідно до постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 25 лютого 2026 року у справі №285/1069/26, яка набрала законної сили 10 березня 2026 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП щодо вчинення сімейного насильства щодо сестри ОСОБА_2 та невиконання вимог заборонного припису (а.с.7).
З аналізу матеріалів справи, із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , видно, що ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство стосовно неї, виражається нецензурною лайкою, висловлює погрози, чим завдає їй психологічну шкоду, доводить її до нервових зривів. Зазначені обставини знаходять своє підтвердження у рапорті поліцейського, відеозаписі з бодікамери поліцейського та даних, зафіксованих у протоколі. При цьому, слід врахувати і повторність вчиненого, оскільки зазначеною вище постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3статті 173-2, частиною 2 статті 173-8 КУпАП фактично за подібних обставин. 
Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 21 травня 2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, а призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП. 
Апеляційні доводи ОСОБА_1 про приєднання оскарженої постанови до обвинувального акту у кримінальному провадженні №1202606530000203 від 14 квітня 2026 року за його обвинуваченням за частиною першою статті 126 КК України, є необгрунтованими, оскільки вказане виходить за межі судового розгляду адміністративних матеріалів/справи про адміністративне правопорушення, та не передбачено нормами КУпАП. 
Так само нормами КУпАП не передбачено «призупинення» дії постанови після її винесення. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що вчинення насильства ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 та його матері не є предметом розгляду цієї справи, а заяву про вчинення домашнього насильства слід подавати до відповідного відділу поліції.
Таким чином, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 01 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя