Справа № 127/9053/26 
Провадження № 3/127/1862/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 615995 від 16.03.2026 року: «15.03.2026 о 22:10 год у місті Вінниця, вулиця Батозька, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jac j5 НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі у лікаря-нарколога в КНП «ВОКЛП імені академіка О.І. Ющенка ВОР», висновок лікаря 0188, результат позитивний 2.97 проміле, чим порушив п.2.9 (а) ПДР».
ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте транспортним засобом не керував, оскільки розумів свій стан. За кермом була його цивільна дружина ОСОБА_2 , яка через відсутність у неї достатнього досвіду керування транспортними засобами, їхала погано, постійно зупинялась («глохнув» автомобіль), після чого повністю зупинилась та вимкнула двигун, увімкнувши аварійну сигналізацію, та стояла. Оскільки ОСОБА_2 потребувала роз`яснення, як далі їй керувати автомобілем, то ОСОБА_1 став пояснювати їй це. Поряд з тим ОСОБА_1 запевнив суд, що демонстрацію функціонування автомобіля показував дружині, не заводивши його, та не рухаючись на ньому, а працівники поліції помилково дійшли висновку, що саме він був за кермом автомобілем Jac J5, д.н.з. НОМЕР_1 .
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сивенюк Олександр Миколайович подав до суду клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 15.03.2026 року о 22 год 10 хв керував та перебував за кермом під час руху автомобіля Jac J5, д.н.з. НОМЕР_1 , а навпаки ОСОБА_1 перебуває у транспортному засобі, який стоїть припаркований з вимкненим двигуном, тобто факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності матеріалами справи не підтверджується, а тому факти, викладені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи та не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Також, з матеріалів справи не вбачається жодного доказу на підтвердження наявності у ОСОБА_1 хоча б однієї ознаки «саме алкогольного (як зазначено у протоколі)» сп`яніння. Враховуючи відсутність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , працівниками поліції, у порушення вимог п. 2, 3 Розділу І Інструкції та ст. 256 КУпАП, було безпідставно запропоновано провести огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , що є грубим порушенням Інструкції. Внаслідок чого, має місце неправомірність вимоги посадової особи патрульної поліції відносно ОСОБА_1 про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Також, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долученими до матеріалів справи.
Зазначене, у своїй сукупності свідчить про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи, а також з пояснень допитаного безпосередньо у судовому засіданні свідка ОСОБА_2  вбачається, що ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1 .. Увечері 15.03.2026 року, близько 22 год 10 хв керувала автомобілем Jac J5, д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_2 , оскільки її цивільний чоловік ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (вони були у друзів в гостях) та попросив її сісти за кермо. Також ОСОБА_2 повідомила, що через те, що вона немає достатнього водійського стажу керування автомобілем, після певних пробуксовувань та посмикувань даного транспортного засобу, у неї не вийшло здійснити керування та автомобіль зупинився та стояв з вимкненим двигуном на аварійній сигналізації на краю проїжджої частини. Після чого, ОСОБА_1 сів на місце водія та показував їй як правильно функціонує даний автомобіль, не заводивши його та не рухаючись на ньому. У цей час, поки вони стояли припарковані, до них підійшли працівники поліції та помилково подумавши, що водієм був ОСОБА_1 , забрали його до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, перед появою працівників поліції, ОСОБА_1 побачивши, що ОСОБА_2 не дуже добре керує транспортним засобом, зателефонував ОСОБА_3 щоб останній приїхав і розвіз їх за місцем проживання.
Із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , долучених до матеріалів справи, а також з пояснень допитаного безпосередньо у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 вбачається, що ввечері 15.03.2026 року близько 22 год 10 хв він отримав дзвінок по телефону від ОСОБА_1 з проханням останнього, щоб приїхати і забрати автомобіль Jac J5, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився у АДРЕСА_2 , та завести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за місцем проживання, оскільки ОСОБА_2 не змогла здійснити керування даним транспортним засобом через незнання особливостей приведення його у рух, і вони стоять припарковані у полосі для руху і очікують на якогось водія. Прибувши на означене місце свідок ОСОБА_3 виявив автомобіль Jac J5, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв у краю дороги та ОСОБА_2 , яка повідомила йому, що ОСОБА_1 працівники поліції повезли до медичного закладу на освідування, хоч він і не був водієм. Після повернення ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_4 відвіз його з дружиною додому.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, інші письмові докази у справі, дослідивши відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , покази свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Частина 1 статті 266 КУпАП вказує, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зазначає, що: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до п. 1.10 ПДР: водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з пунктом "v)" частини першої статті 1 ("Визначення") Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року (ратифікована Україною 25.04.1974 року), термін "водій" ("погонич") означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди) або веде по дорогах худобу, стада, упряжних, в`ючних або верхових тварин. Тому, водієм є будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від наявності в неї посвідчення водія, і на неї поширюються вимоги пунктів 2.5 та 2.9 Правил дорожнього руху України.
Відтак, обов`язковою і необхідною умовою настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, частина 1 статті 130 КУпАП визначає виключно факт керування особою транспортним засобом. 
За відсутності керування особою транспортним засобом – її дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Досліджені судом матеріли справи викликають обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 щодо зазначених у протоколі обставин керування транспортним засобом.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом Jac j5 НОМЕР_1 15.03.2026 о 22:10 год у м. Вінниця, вулиця Батозька, 6, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 615995 від 16.03.2026.

Із дослідженого судом наданого до протоколу відеозапису з портативного відеореєстратора (бодікамери) поліцейського не вбачається, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jac j5 НОМЕР_1 , а саме вчиняв технічні дії водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. 
Сам ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом. На відеозаписі також присутня свідок – цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ..
Пояснення допитаних в суді свідка ОСОБА_2 про те, що її цивільний чоловік – ОСОБА_1 не керував автомобілем, а також свідка ОСОБА_3 кореспондуються з дослідженим судом відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського та поясненнями самого ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 , щодо якого в матеріалах справи відсутні належні достатні докази керування ним автомобілем Jac j5 НОМЕР_1 , не керував транспортним засобом, тобто не є суб`єктом відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Досліджені судом матеріли справи викликають обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 , та дають підстави стверджувати, що 15.03.2026 о 22:10 год ОСОБА_1 не керував автомобілем Jac j5 НОМЕР_1 , як-то вбачається з його пояснень, пояснень свідків  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , відомостями з відеозапису фіксації на портативні відео реєстратори інспекторів патрульної поліції. Відсутність факту керування ОСОБА_1 не спростовується іншими матеріалами справи. 
Рапорт суд оцінює виключно як службовий документ, який містить інформацію про вчиненні поліцейськими дії та мотиви, якими керувались поліцейські, встановлюючи осіб, причетних до вчинення адміністративних правопорушень. Зокрема, рапорт інспектора поліції від 15.03.2026, який є службовим документом, адресованим його керівникові, не містить посилань на докази та мотиви, з яких інспектор поліції вирішив, що водієм був саме ОСОБА_1 .. 
Окрім того, надані в суді показання свідків  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 , та пояснення ОСОБА_1 узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи. 
Відтак, з досліджених судом матеріалів справи не знайшли свого підтвердження зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини керування ОСОБА_1 15.03.2026 о 22:10 год автомобілем Jac j5 НОМЕР_1 . Тому ОСОБА_1 , не будучи особою, яка керує транспортним засобом, не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом також враховано наступне. Стаття 266 КУпАП детально регламентує підстави та порядок направлення та проведення огляду водії на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
Частиною 5 статті 266 КУпАП імперативно визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відтак, статтею 266 КУпАП чітко визначено правові критерії належності та допустимості доказів у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Тобто, частина третя статті 266 КУпАП передбачає наявність двох альтернативних підстав, з настанням однієї з яких особа підлягає оглядові на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме:
- незгода особи пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;
- незгода особи з результатами проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляду на стан сп`яніння.
Аналогічна норма щодо підстав проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння міститься в пункті 7 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом – Інструкція №1452/735), а також в пункті 6 ПОРЯДКУ направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року (далі за текстом – Порядок №1103).
Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції №1452/735: установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з п. 10 розділу ІІ Інструкції №1452/735: Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі – акт огляду).
У наведені в додатку 2 до Інструкції №1452/735 формі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якості обов`язкових реквізитів передбачено (необхідно вказати): результати проведеного із застосуванням поліцейським спеціального технічного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння "проба позитивна/негативна та кількісний показник".
Як вбачається з досліджених судом відеозапису та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.03.2026, ОСОБА_1 15.03.2026 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням поліцейським спеціального технічного засобу – не відмовлявся, огляд пройшов.
Відтак, перша, з передбачених ч.3 ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І Інструкції №1452/735 і п.6 Порядку №1103, підстава для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я: "незгода особи пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів" – не настала, відсутня.
Як вбачається з досліджених судом наявних в матеріалах справи письмових доказів: чеків за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння застосованого поліцейським спеціального технічного приладу Алкотест 7510 (Драгер) від 15.03.2026 о 22:14:32 та від 15.03.2026 о 22:19:31 та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.03.2026 –результати огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутні, відсутня вказівка на позитивну чи негативну пробу, відсутній кількісний показник.
Відтак, з досліджених вищезазначених письмових доказів, а також відеозапису, вбачається, що результати проведеного поліцейським 15.03.2026 о 22.14 год. та повторно о 22:19 год. із застосуванням спеціального технічного засобу Алкотест 7510 (Драгер) огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння – відсутні, технічно та документально не зафіксовані. 
Як вбачається з відеозапису та з означених письмових матеріалів, ОСОБА_1 не виявив та не висловив незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням поліцейським спеціальних технічних засобів (оскільки результати відсутні). 
Відтак, друга, з передбачених ч.3 ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І Інструкції №1452/735 і п.6 Порядку №1103, підстава для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я: "незгода особи з результатами проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляду на стан сп`яніння" – також не настала, відсутня.
Тому, проведений 15.03.2026 в закладі охорони здоров`я КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, є проведеним з прямим порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП. А тому, відповідно до імперативної вказівки частини 5 статті 266 КУпАП, результати цього огляду: Висновок медичного огляду від 15.03.2026 №0188 – є недійсним.
Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.
Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а поясненнями ОСОБА_1 та свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з іншими матеріалами справи, стверджується, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, та за відсутності інших належних та достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також в зв`язку з встановленням недотримання передбаченого ч.3 ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що, відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП має наслідком недійсність його результатів, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з не доведенням його винуватості.
З огляду на вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: