Справа № 560/18598/25
	
РІШЕННЯ
іменем України
13 травня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області за № 222030032757 від 01.05.2025 в частині відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 до страхового стажу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 01.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, до страхового стажу не зарахований період роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986. Вважає спірне рішення в частині відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 до страхового стажу протиправним, оскільки підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не правильність заповнення трудової книжки, яка здійснюється роботодавцем. Просить задовольнити позовні вимоги.
Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на позовну заяву, у якому представник зазначає, що до страхового стажу не зарахований період роботи згідно запису трудової книжки з 01.08.1984 по 05.11.1986, оскільки в записі про прийняття на роботу наявне виправлення в даті (число, місяць) не завірене у встановленому порядку уповноваженою особою. Вказує, що уточнюючі довідки відповідно до Порядку №637 не надавались, у разі неможливості подання додаткових документів за зазначений період, позивач має право на підтвердження стажу на підставі показів свідків. Оскаржуване рішення прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 22 роки. Просить відмовити у задоволені позову.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що згідно з поданими документами стаж позивачки становить 13 років 10 місяців 15 днів, за необхідних 22 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, тому позивачці рішенням від 01.05.2025 відмовлено в призначенні пенсії. У задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою від 13.05.2026 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.08.1984 позивачка з 01.08.1984 по 05.11.1986 працювала методистом науково-методичного відділу Івано-Франківської обласної бібліотеки для юнацтва.
Рішенням від 01.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (22 роки), передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при наявному стажі - 13 років 10 місяців 15 днів. До страхового стажу позивачки не врахований період роботи 01.08.1984 по 05.11.1986, оскільки у записі про прийняття на роботу наявне виправлення в даті (число, місяць), яке не завірене у встановленому порядку уповноваженою особою. 
Вважаючи протиправним рішення відповідача-2 від 01.05.2025 в частині відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 до страхового стажу, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).
За змістом частини першої статті 26 Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Частиною 2 статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника з огляду на положення статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ є трудова книжка.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (абзац 2 пункту 1 Порядку №637).
Положеннями пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, основним документом, який підтверджує трудовий стаж, набутий до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.01.2004, є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637. Для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи. Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.
З 20.06.1974 порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 (далі - Інструкція № 162).
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 2.3 Інструкції № 162 записи здійснюються акуратно, пером або кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.
За приписами пункту 2.5 Інструкції № 162 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження, заохочення та інше, виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Посилання відповідачів щодо виправлення дати про прийняття на роботи та відсутність завірення такого виправлення у встановленому порядку уповноваженою особою суд вважає безпідставним, оскільки неналежне заповнення роботодавцем трудової книжки не може бути підставою для позбавлення позивачки права зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у цій трудовій книжці.
Отже, трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Крім того оскільки основним документом, для підтвердження трудового стажу до дати набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 01.01.2004 є трудова книжка, період робити позивачки 01.08.1984 по 05.11.1986, є таким, що не потребує додаткового підтвердження.
Посилання відповідача-1 на відсутність уточнюючих довідок та права позивача на підтвердження стажу на підставі показів свідків суд не бере до уваги, оскільки довідки уточнюючого характеру та покази свідків можуть бути основним доказом підтвердження стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у ній. 
Тому, відповідач-1 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивачки період роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986. Як наслідок, спірне рішення від 01.05.2025 в частині відмови у зарахуванні періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 до страхового стажу необхідно скасувати.
Вирішуючи питання щодо органу, який має зарахувати спірний стаж враховує таке.
Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території. Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10). Виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
У межах спірних правовідносин заява позивачки розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та за результатом її розгляду прийняте спірне рішення.
Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.
Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання про зарахування періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке за принципом екстериторіальності розглянуло заяву позивачки та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області не здійснювало розгляд заяви позивачки, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.
Тому, для належного захисту прав позивачки необхідно зобов`язати відповідача-2 зарахувати до страхового стажу позивачки період роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позов слід задовольнити частково.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.05.2025 в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 до страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1984 по 05.11.1986 відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.08.1984.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, 106,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49008 , код ЄДРПОУ - 13486010) 	

Головуючий суддя 		О.К. Ковальчук