Справа № 523/10269/26
Провадження №2-а/523/132/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді Аліної С.С.,
за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Обґрунтовує вимоги тим, що постановою №777 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_1 не повідомив про зміну персональних даних зокрема про сімейний стан, здобутий ОКР, стан здоров`я, адресу електронної пошти та інші дані передбачені Законом, що суперечить фактичним нищезазначеним обставинам:
-відповідно до витягу з застосунку «Резерв +» 16 липня 2024 року ОСОБА_1 оновив та уточнив свої персональні данні, що підтверджується відповідною відміткою в електронному військово-обліковому документі.
-в лютому 2025 року ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу на блок посту, особисто прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , де йому не надали жодної інформації щодо складеного протоколу чи постанови з подальшим притягненням його до адміністративної відповідальності.
-11 березня 2025 року ОСОБА_1 повторно оновив свої персональні данні в застосунку «Резерв +», з якого не вбачається жодної інформації про притягнення його до адміністративної відповідальності, окрім того вбачається, що в розшуку він не перебуває, а дані оновлено вчасно.
В середині квітня 2026 року ОСОБА_1 дізнався про блокування його банківських рахунків, після чого особисто звернувся до Пересипського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) де ним було отримано копію виконавчого листа та постанови №777 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.210 КУаП.
З невідомих йому причин, вищезазначені постанова та виконавчий лист на його адреси місця мешкання та реєстрації не надходили, та ним фактично не отримано, що призвело до порушення його прав, зокрема права на захист та унеможливило своєчасне оскарження постанови.
Згідно постанови посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 інкримінує ОСОБА_1 порушення ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Зміни, які передбачають адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, набули чинності тільки 19 травня 2024 року, після чого встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду, що було зроблено ОСОБА_1 16 липня 2024 року через застосунок «Резерв+» та в межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально- первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад, що знову ж суперечить відомостям зазначеним в військово обліковому документі останньої особи, де він після оновлення особистих даних зазначає місцем мешкання: АДРЕСА_1 , а місце реєстрації залишається тим самим.
Інші відомості щодо особи є у відкритому доступі та могли бути отриманими держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами та ін.
Окрім того, в примітках ст. 210 КУпАП чітко зазначено, що положення статей 210,2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Таким чином, як зазначає позивач відсутні подія та склад адміністративного правопорушення ч.3 ст.210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн штрафу.
На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником Картамишева І.А., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 28.05.2026р. відкрито спрощене провадження по справі розгляд справи призначено на 22.06.2026р. на 10 годин 45 хвилин.
Судове засідання яке було призначено на 22.06.2026 року на 10 годин 45 хвилин відкладено, у зв`язку з розглядом судом в цей час цивільної справи №523/11823/23 яка була призначена судом на 10 годин 10 хвилин. У судовому засіданні були присутні: представник позивача в режимі відеоконференції, та представник відповідача у залі судового засідання, відповідно до протоколу судового засідання в режимі відеоконференції №6656358 по справі №523/11823/23 від 22.06.2026р.
При таких обставинах, у зв`язку з розглядом час цивільної справи №523/11823/23 в режимі відеоконференції розгляд справи № 523/10269/26 за позовом ОСОБА_1 відкладено, на 01.07.2026р. на 15 годин 20 хвилин.
У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Ковальчук С.С. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.
У судове засідання з`явився представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Якименко І.В., просив суд відмовити в задоволені позову у повному обсязі. До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , представник вважає позов не обґрунтованим, не доказаним, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. 
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доказаним, підлягає задоволеннюз наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.02.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 777 від 14.02.2025 року, відповідно до якого, громадянин ОСОБА_1 в порушення правил військового обліку в особливий період, зазначених в п.п. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ, особисто не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 про зміну персональних даних зокрема про сімейний стан, здобутий ОКР, стан здоров`я, адресу електронної пошти, та інші дані, передбачені законом, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП (а.с.40).
19.02.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_5 постановлено постанову № 777 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої Позивач «в порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, в тому числі, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не повідомив про зміну персональних даних зокрема про сімейний стан, здобутий ОКР, стан здоров`я, адресу електронної пошти, та інші дані, передбачені законом. (а.с.39).
Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 оголошено загальну мобілізацію.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції на час спірних правовідносин), мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Суд враховує, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.
Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (в редакції на час спірних правовідносин) врегульовано, серед іншого, процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.  За вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період – ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно оскаржуваної постанови посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 інкримінує ОСОБА_1 порушення ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Зміни, які передбачають адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, набули чинності тільки 19 травня 2024 року, після чого встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду, що було зроблено ОСОБА_1 16 липня 2024 року через застосунок «Резерв+» та в межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки. Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально- первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад, що знову ж суперечить відомостям зазначеним в військово обліковому документі останньої особи, де він після оновлення особистих даних зазначає місцем мешкання: АДРЕСА_1 , а місце реєстрації залишається тим самим.
Інші відомості щодо особи є у відкритому доступі та могли бути отриманими держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами та ін.
Окрім того, в примітках ст. 210 КУпАП чітко зазначено, що положення статей 210,2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом - ст.288 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).
З урахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 в тому числі не дотримано порядку виклику військовозобов`язаного для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, висновки територіального центру комплектування і соціальної підтримки про порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період не знайшли свого правового та обґрунтованого підтвердження, а тому суд вбачає всі підстави для задоволення позову та скасування оскаржених постанов.
Аналогічні висновки викладені в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 523/17990/24.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із положень ч. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210-1 КУпАП, 73-77, 90, 205, 241-246, 251, 255, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити  ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за № 777 від 19 лютого 2025 року про накладання на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адміністративного стягнення, за ч.3 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. - визнати неправомірною та скасувати.
Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності, за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , 13 червня 1984 судові витрати у розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2026 року.

Суддя: Аліна С.С.