ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 27 травня 2026 року 	Справа № 903/213/26	

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу 
за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Забродівської сільської ради, с.Заброди, Ковельський район, Волинська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут”, м.Луцьк
про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 54332,57 грн,
за участю представників:
від позивача: н/з,
від відповідача: Бугайчук О. М. – діє в порядку само представництва, 
в судовому засіданні взяв участь Рішко А.В. – прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №071761 від 01.03.2023),

встановив:

04.03.2026 документ сформовано в системі “Електронний суд”, а 05.03.2026 зареєстровано в Господарському суду Волинської області позовну заяву керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Забродівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут”, в якій керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області просить:
- визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 14.07.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/1564; 
- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 27.08.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156;
- визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 22.10.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156; 
- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 09.11.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156;
- визнати недійсною додаткову угоду № 8 від 19.11.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156;
- визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 23.11.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156;
- визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 15.12.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156; 
- визнати недійсною додаткову угоду № 11 від 20.12.2021, укладену між ТОВ “Волиньелектрозбут” та Забродівською сільською радою до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2020 № 23-21/156;
- стягнути з ТзОВ “Волиньелектрозбут” на користь Забродівської сільської ради кошти в сумі 54 332,57 гривень.
Ухвалою суду від 10.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.04.2026; постановлено відповідачу до 26.03.2026 подати суду відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; позивачу, прокурору до 13.04.2026 подати суду відповідь на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України.
25.03.2026 від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.
25.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Забродівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 54 332,60 грн; а у разі, якщо суд дійде висновку про неможливість збільшення ціни товару більше, ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, відповідач вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсними додаткової угоди № 2 в частині збільшення ціни за електричну енергію не більше, ніж на 10 % від початкової ціни договору, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача підлягають зменшенню та повинні становити: 38 633,81 грн; врахувати розрахунок виконання договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-21/156 від 30.12.2020, з урахуванням правомірності додаткової угоди № 1 від 25.02.2021 та додаткової угоди № 3 від 27.08.2021 і зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача підлягають зменшенню та повинні становити 54 275,80 грн.
07.04.2026 від керівника Ковельської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій керівник Ковельської окружної прокуратури просить відхилити заперечення відповідача, оскільки відповідач не спростував доводів, викладених у позовній заяві.
07.04.2026 від керівника Ковельської окружної прокуратури надійшли заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, в яких керівник Ковельської окружної прокуратури, посилаючись на наявність виключного випадку для представництва прокурором інтересів держави в суді, просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.
07.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 15.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду; закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 06.05.2026.
В судовому засіданні 06.05.2026 оголошено перерву до 13.05.2026.
Ухвалою суду від 06.05.2026 повідомлено позивача про оголошення перерви до 13.05.2026.
Ухвалу суду від 06.05.2026 надіслано позивачу до його електронного кабінету.
Судове засідання 13.05.2026 не відбулося у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території Волинської області.
Ухвалою суду від 14.05.2026 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи по суті відбудеться 27.05.2026.
Ухвалу суду від 14.05.2026 надіслано учасникам справи до їх електронних кабінетів.
В судове засідання 27.05.2026 представник позивача не з`явився.
Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Неявка в судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки позивач належним чином був повідомлений про судовий розгляд, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України справу було розглянуто за відсутності представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, суд встановив, що 27.11.2020 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» Забродівською сільською радою було оприлюднено оголошення UA 2020-11-27-009600-b про проведення відкритих торгів на закупівлю електричної енергії (постачання та розподіл) на 2021 рік (ДК 021:2015:09310000-5) кількістю 347633 кВт з терміном поставки товару (електричної енергії) до 31.12.2022 з очікуваною вартістю закупівлі 1 129 807,25 гривень.
За результатами проведеної процедури закупівлі переможцем визнано ТзОВ «Волиньелектрозбут» з ціновою пропозицією 1 112 425,60 грн, з яким Забродівською сільською радою 30.12.2020 укладено договір № 23-21/156 про закупівлю товару (надалі – договір).
Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Строк (термін) поставки товару – з 01 січня по 31 грудня 2021 року. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена додатком 2 до цього договору (п.п. 3.1., 3.3. договору).
Згідно з п. 5.1.-5.2. договору загальна ціна (сума) цього договору становить 1 112 425,60 грн, у т.ч. ПДВ 185 404,27 грн. Ціна за одиницю товару визначається у додатку № 2 до договору. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у додатку №2 до договору.
Абзацом 1 п.5.3. договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим договором може змінюватись з дотриманням сторонами норм, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у додатку 3 до цього договору. До зміни ціни за одиницю товару постачальник зобов`язаний постачати електричну енергію за ціною, яка зазначена у договорі у чинній редакції.
Відповідно до п. 4 додатку 3 до договору зміна умов договору оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.
Пунктами 6 - 7 додатку № 3 до договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених п.п. 1 – 8 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Згідно з п. 7.4 додатку №3 до договору нова змінена ціна, розрахована відповідно до п. 7.2-7.3 застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.
Пунктом 13.1. договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. 
Отже, на час укладання договору, сторонами було погоджено всі істотні умови договору, а саме: предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, та Закону України “Про публічні закупівлі”.
У подальшому між Забродівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” до договору № 23-21/156 від 30.12.2020 було укладено ряд додаткових угод, а саме:
- додатковою угодою № 1 від 25.02.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.01.2021 збільшено з 3,20 грн/кВт/год до 3,49656 грн/кВт/, при цьому ціну електричної енергії як товару (без ПДВ) не збільшено; 
- додатковою угодою № 2 від 14.07.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ з 01.07.2021 збільшено з 3,49656грн/кВт/год до 3,688349 грн/ кВт/ (на 5,5 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 2 від 14.07.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.07.2021 збільшено з 1,59984 грн/кВт/год до 1,759664 грн/ кВт/год; 
- додатковою угодою № 3 від 27.08.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ з 01.09.2021 збільшено з 3,688349 грн/кВт/год до 3,900113 грн/ кВт/ (на 11,5 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 3 від 21.08.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.09.2021 збільшено з 1,759664 грн/кВт/год до 1,935454 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою №4 від 01.10.2021 внесено зміни до договору в частині зміни об`єктів, за адресами яких здійснюватиметься постачання електричної енергії, шляхом вилучення окремих об`єктів; 
- додатковою угодою №5 від 22.06.2021 внесено зміни до договору в частині зміни об`єктів, за адресами яких здійснюватиметься постачання електричної енергії в частині долучення одного об`єкта; 
- додатковою угодою № 6 від 22.10.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.10.2021 збільшено з 3,900113 грн/кВт/год до 4,132135 грн/кВт/ (на 18,2 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 6 від 22.10.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.10.2021 збільшено з 1,935454 грн/кВт/год до 2,128806 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою № 7 від 09.11.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.11.2021 збільшено з 4,132135 грн/кВт/год до 4,386521 грн/кВт/ (на 18,2 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 7 від 09.11.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.11.2021 збільшено з 2,128806 грн/кВт/год до 2,341474 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою № 8 від 19.11.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.11.2021 збільшено з 4,386521 грн/кВт/год до 4,668032 грн/кВт/ (на 33,5 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 8 від 19.11.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.11.2021 збільшено з 2,341474 грн/кВт/год до 2,575387 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою № 9 від 23.11.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 12.11.2021 збільшено з 4,668032 грн/кВт/год до 4,97677 грн/кВт/ (на 42,3 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 9 від 23.11.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 12.11.2021 збільшено з 2,575387 грн/кВт/год до 2,832668 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою № 10 від 15.12.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.12.2021 збільшено з 4,97677 грн/кВт/год до 5,311635 грн/ кВт/ (на 52 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 10 від 15.12.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 01.12.2021 збільшено з 2,832668 грн/кВт/год до 3,115652 грн/кВт/год; 
- додатковою угодою № 11 від 20.12.2021 з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 06.12.2021 збільшено з 5,311635 грн/кВт/год до 5,699855 грн/кВт/ (на 62,7 % у порівнянні з ціною, визначеною згідно додаткової угоди № 1), при цьому ціну електричної енергії додатковою угодою № 11 від 06.12.2021 ціну за одиницю електроенергії (з урахуванням величини регульованих тарифів та ПДВ) з 06.12.2021 збільшено з 3,115652 грн/кВт/год до 3,426906 грн/кВт/год.
Таким чином, за зазначеними додатковими угодами до договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-21/156 від 30.12.2020 ціна товару загалом зросла на 62,7 %.
Прокурор заявив вимоги визнати недійсними додаткові угоди №2 від 14.07.2021, №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 до договору №23-21/156 від 30.12.2020 про постачання електричної енергії споживачу на підставі ст.203, 215 ЦК України, посилаючись на те, що вони укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Підставами для визнання недійсними додаткових угод визначено:
- по додатковій угоді № 2 від 14.07.2021 – збільшення ціни товару всупереч критерію пропорційності, закріпленого п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та вимогам ст. 632 ЦК України;
- по додатковій угоді №3 від 27.08.2021 – ненадання відповідачем належних доказів підтвердження коливання ціни електроенергії в сторону збільшення; збільшення ціни товару всупереч п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) більше, як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі;
- по додаткових угодах №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 – ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження коливання ціни електроенергії в сторону збільшення; збільшення ціни товару всупереч п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) більше, як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі; збільшення ціни товару всупереч вимог ст. 632 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з абз.1 ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Позивач за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" уклав з переможцем - відповідачем у справі договір №23-21/156 від 30.12.2020 про постачання електричної енергії споживачу, яким було узгоджено всі істотні умови договору щодо предмета, ціни та строку виконання зобов`язань за договором.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього).
Згідно зі ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього врегульовані ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", ч.1 якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч.1 ст.652 ЦК України).
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови,що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 вказала на те, що норми п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону України "Про публічні закупівлі".
Інший підхід до розуміння положень п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі".
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду (постанова від 21.11.2025 у справі №920/19/24), з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, дійшла висновку, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Отже, норма ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % від ціни визначеної в договорі про закупівлю, та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Водночас ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.
Оспорювані додаткові угоди №2 від 14.07.2021, №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 до договору №23-21/156 від 30.12.2020 укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки за їх умовами ціна за одиницю товару (кВт/годину) збільшилась всупереч критерію пропорційності (додаткова угода № 2 від 14.07.2021) та перевищила 10 % граничну межу, а ціна договору фактично збільшилась на 62,7 % порівняно із ціною, узгодженою основним договором, що суперечить вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Разом з цим, кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 року у справі №912/1580/18, від 02.12.2020 року у справі №913/368/19, від 11.05.2023 року у справі №910/17520/21).
Тобто, сам по собі факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Звертаючись до покупця з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім цього, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2025 року у справі №916/747/24).
Крім цього, спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.
Однак, під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.
Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24.
Таким чином, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку ст.86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.09.2023 року у справі № 926/3244/22).
На підтвердження факту коливання ціни на ринку при ініціюванні укладення додаткових угод №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 ТзОВ «Волиньелектрозбут» надано цінові довідки Харківської торгово-промислової палати, у яких порівняно середньозважені ціни на РДН та ВДР в ОЕС України. 
Разом з тим, у п. 7 додатку № 3 до договору визначено, що у якості документального підтвердження даних про коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України», передбачених цим підпунктом, сторонами визнаються наступні документи: завірені належним чином копії (роздруківки з вебсайту) Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «Оператор ринку». 
Поряд з цим, надані ТОВ «Волиньелектрозбут» цінові довідки торгово-промислової палати за своїм змістом та суттю є лише документом довідково-інформаційного характеру, а тому не можуть слугувати належним доказом факту коливання ціни на електричну енергію, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію, в ній відсутній аналіз вартості ціни станом на дату укладення договору та додаткових угод чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку у звітному періоді, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». 
Переліку інших підтверджуючих документів, окрім наведених у п. 7 додатку № 3 до договору, сторонами не визначено, а тому цінові довідки торгово-промислової палати ще й з цих підстав не можуть в належний, узгоджений сторонами спосіб, посвідчувати коливання цін на ринку електроенергії (незалежно від наведеної в них інформації). 
Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). 
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №916/747/24 від 06.02.2025 під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. 
Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. 
Таким чином, довідки ТПП не є належними доказами на підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку.
Крім цього, відповідач, посилаючись на наявність коливання ціни, не обґрунтував, яким чином підвищення ціни на ринку, унеможливило виконання ним договору за ціною, наведеною у тендерній пропозиції, узгодженою у договорі, або яким чином свідчить про економічну невигідність виконання договору на погоджених умовах.
З огляду на викладене, додаткові угоди №2 від 14.07.2021, №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 до договору №23-21/156 від 30.12.2020 укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та за відсутності підстав для внесення змін до договору в частині збільшення ціни на електроенергію, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі ст.203, 215 ЦК України.
Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача 54 332,57 грн. 
Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. 
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Враховуючи вартість електроенергії, яка була узгоджена додатковими угодами №2 від 14.07.2021, №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 до договору №23-21/156 від 30.12.2020, відповідач за період з липня 2021 року – грудень 2021 року передав позивачу електроенергії на загальну суму 339 305,72 грн (43 920,84+195 668,66+18 264,00+27 307,56 + 54 144,66), а позивач її повністю оплатив.
Різниця між сумою коштів, які фактично сплачені позивачем за електроенергію, переданою за ціною, узгодженою оспорюваними додатковими угодами, та оплаченою сумою коштів за товар за цінами, визначеними договором, становить 54 332,57 грн, виходячи з розрахунку: 339 305,72 – 284 973,15.
Як передбачено з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
У відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Таким чином, грошові кошти у сумі 54 332,57 грн є такими, що безпідставно збережені ТзОВ "Волиньелектрозбут", підстави їх збереження у зв`язку із задоволенням позову в частині визнання недійсними додаткових угод №2 від 14.07.2021, №3 від 27.08.2021, №6 від 22.10.2021, №7 від 09.11.2021, №8 від 19.11.2021, №9 від 23.11.2021, №10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021 до договору №23-21/156 від 30.12.2020 відпали, а тому підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 54 332,57 грн.
Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують обставин, встановлених судом під час розгляду справи.
У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст.129 ГПК України з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури слід стягнути 23 961,60 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними додаткові угоди, укладені між Забродівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” до договору про постачання електричної енергії споживачу № 23-21/156 від 30.12.2020, а саме: № 2 від 14.07.2021, № 3 від 27.08.2021, № 6 від 22.10.2021, № 7 від 09.11.2021, № 8 від 19.11.2021, № 9 від 23.11.2021, № 10 від 15.12.2021, № 11 від 20.12.2021.
3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” (вул.Єршова,11А, м.Луцьк, Волинська область, 43026, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Забродівської сільської ради (вул.Лесі Українки,2, с.Заброди, Ковельський район, Волинська область, 44160, код ЄДРПОУ 04334583) 54 332 грн 60 коп. безпідставно збережених коштів.
4. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” (вул.Єршова,11А, м. Луцьк, Волинська область, 43026, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної прокуратури (вул.Винниченка,15, м.Луцьк, Волинська область, 43025, код ЄДРПОУ 02909915) 23 961 грн 60 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повне рішення виготовлено і підписано 08.06.2026 

Суддя І. О. Якушева