КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року м. Київ справа №320/24506/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба 3» про визнання протиправним та скасування рішень в частині,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 72 від 18.03.2024 року «Про організацію проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади» в частині визначення об`єктів конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади, згідно додатку № 3 та рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 208 від 18.04.2024 року «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади» в частині затвердження конкурсної документації для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади щодо будинків: 1 вул. Соборна, 50, м.Васильків; 2 вул. Садова, 11, м.Васильків; 3 вул. Трипільська, 1-б (Головачова), м.Васильків; 4 вул. Небесної Сотні, 57, м.Васильків; 5 вул. Небесної Сотні, 82, м.Васильків; 6 вул. Коцюбинського, 13, м.Васильків; 7 вул. Преображенська, 6-а, м.Васильків; 8 вул. Соборна, 105, м.Васильків; 9 вул. А.Горської, 2, м.Васильків; 10 вул. А.Горської, 4, м.Васильків; 11 вул. Покровська, 6, м.Васильків; 12 вул. Володимирська, 13, м.Васильків; 13 вул. Володимирська, 4, м.Васильків; 14 вул. Гоголя, 12, м.Васильків; 15 вул. К.Основ`яненка, 22, м.Васильків; 16 вул. К.Основ`яненка, 24, м.Васильків; 17 вул. К.Основ`яненка, 20, м.Васильків; 18 вул. К.Основ`яненка, 24-б, м.Васильків; 19 вул. Володимирська, 45, м.Васильків (гуртожиток); 20 вул. Володимирська, 43, м.Васильків (гуртожиток); 21 вул. Володимирська, 64, м.Васильків (гуртожиток); 22 вул. Щаслива, 18 (1-го Травня), м.Васильків; 23 вул. Щаслива, 6 (1-го Травня), м.Васильків; 24 вул. Щаслива, 4 (1-го Травня), м.Васильків (гуртожиток); 25 вул. Каштанова, 1 (Тракторна), м.Васильків; 26 вул. Каштанова, 1-а (Тракторна), м.Васильків; 27 вул. Каштанова, 3 (Тракторна), м.Васильків; 28 вул. Володимирська, 45-а, м.Васильків; 29 вул. Кармелюка, 8, м.Васильків (гуртожиток); 30 проспект Київський шлях, 31 (Декабристів), м.Васильків; 31 проспект Київський шлях, 37 (Декабристів), м.Васильків; 32 проспект Київський шлях, 40/1 (Декабристів), м.Васильків; 33 проспект Київський шлях, 41 (Декабристів), м.Васильків; 34 проспект Київський шлях, 41-а (Декабристів), м.Васильків; 35 проспект Київський шлях, 42 (Декабристів), м.Васильків; 36 проспект Київський шлях, 44 (Декабристів), м.Васильків; 37 проспект Київський шлях, 46 (Декабристів), м.Васильків; 38 проспект Київський шлях, 48 (Декабристів), м.Васильків; 39 проспект Київський шлях, 50 (Декабристів), м.Васильків; 40 проспект Київський шлях, 60 (Декабристів), м.Васильків; 41 проспект Київський шлях, 87 (Декабристів), м.Васильків; 42 вул. Вартових неба, 64 (Комарова), м.Васильків; 43 вул. Вартових неба, 66 (Комарова), м.Васильків; 44 вул. Вартових неба, 68-а (Комарова), м.Васильків; 45 вул. Вартових неба, 73 (Комарова , м.Васильків; 46 вул. Вартових неба, 71 (Комарова), м.Васильків; 47 вул. Вартових неба, 72 (Комарова), м.Васильків; 48 вул. Вартових неба, 74 (Комарова), м.Васильків; 49 вул. Вартових неба, 64-а (Комарова), м.Васильків; 50 вул. Героя України Єрка, 70 (Польова), м.Васильків Військове містечко № 11, м.Васильків; 51 БОС № 185; 52 БОС № 187; 53 БОС № 188; 54 БОС № 189; 55 БОС № 50; 56 БОС № 1; 57 БОС № 2; 58 БОС № 3; 59 БОС № 4; 60 БОС № 5; 61 БОС № 6; 62 БОС № 7; 63 БОС № 8; 64 БОС № 9; 65 БОС № 10; 66 БОС № 11; 67 БОС № 12; 68 БОС № 13; 69 БОС № 14; 70 БОС № 15; 71 БОС № 16; 72 БОС № 19; 73 БОС № 18; 74 БОС № 167.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що ТОВ «Міський житловий центр» з 2011 року здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг та на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирними будинками від 04.06.2018 надає послуги з управління багатоквартирними будинками на території міста Василькова Київської області. Позивач вказує, що за результатами проведеного у 2018 році конкурсу виконавчим комітетом Васильківської міської ради було прийнято рішення №193 від 29.05.2018, яким ТОВ «Міський житловий центр» визначено управителем багатоквартирних будинків, після чого між товариством та співвласниками багатоквартирних будинків, від імені яких діяла уповноважена особа виконавчого комітету, укладено договір від 04.06.2018. На думку позивача, хоча підписання договору здійснювалося уповноваженою особою виконавчого комітету, стороною таких правовідносин фактично є співвласники багатоквартирних будинків, оскільки саме вони відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» здійснюють управління будинком та приймають рішення щодо визначення управителя, зміни умов договору з ним, його відкликання або припинення договірних відносин. Позивач наголошує, що після укладення договору товариство фактично здійснювало управління багатоквартирними будинками, забезпечувало утримання спільного майна, організовувало аварійно-диспетчерське обслуговування, технічне утримання мереж, освітлення місць загального користування, обслуговування ліфтів, проведення поточних ремонтів та інші заходи, передбачені законодавством і договором. Також позивач зазначає, що протягом строку дії договору співвласники окремих будинків реалізовували свої права шляхом проведення зборів та прийняття рішень щодо форми управління будинками, а у випадках прийняття рішень про самостійне управління або створення ОСББ товариство припиняло надання послуг відповідним будинкам. Це, на думку позивача, свідчить про те, що саме співвласники, а не виконавчий комітет, виступають належним суб`єктом прийняття рішень щодо припинення або продовження управління будинком. Позивач стверджує, що станом на момент прийняття оскаржуваних рішень співвласники 75 багатоквартирних будинків не приймали рішень про відкликання управителя, розірвання договору, його неподовження, створення ОСББ чи зміну форми управління. Разом із цим 26.02.2024 позивач отримав лист міського голови від 23.02.2024 про відсутність наміру продовжувати дію договору та про припинення його дії з 05.06.2024. Позивач вважає, що такий лист не ґрунтується на рішенні співвласників будинків та не може замінити їх волевиявлення. Позивач зазначає, що виконавчий комітет не наділений повноваженнями самостійно вирішувати питання щодо відкликання управителя багатоквартирного будинку після того, як співвласники набули статусу сторони відповідних договірних відносин. На переконання позивача, прийняття рішення №72 від 18.03.2024 про організацію проведення конкурсу та рішення №208 від 18.04.2024 про проведення конкурсу здійснено за відсутності законних підстав, оскільки на момент їх прийняття управитель уже був визначений, договірні відносини фактично тривали, а співвласники не висловлювали наміру припинити їх. У зв`язку з наведеним позивач просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення в частині включення до об`єктів конкурсу багатоквартирних будинків, які перебували в управлінні ТОВ «Міський житловий центр».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 клопотання виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про закриття провадження у справі №320/24506/24 задоволено; закрито провадження у справі №320/24506/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба 3» про визнання протиправним та скасування рішення в частині; роз`яснено позивачу про право звернення із позовною заявою до суду в порядку господарського судочинства.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2025 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр», ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року скасовано, а справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба 3» про визнання протиправним та скасування рішення в частині направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/24506/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №320/24506/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи наявні:
-відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти вимог позову та зазначає, що спір фактично виник у зв`язку із завершенням дії договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, укладеного між виконавчим комітетом та позивачем у 2018 році. На думку відповідача, виконавчий комітет був стороною договору та відповідно до його умов мав право повідомити іншу сторону про небажання продовжувати його дію на наступний строк. Саме з цією метою позивачу було направлено лист від 23.02.2024 про припинення дії договору з 05.06.2024. Відповідач вважає, що після припинення договору виник обов`язок органу місцевого самоврядування забезпечити призначення нового управителя відповідно до вимог житлового законодавства, у зв`язку з чим було прийнято рішення №72 та №208. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивач не подавав заявку на участь у новому конкурсі та фактично самоусунувся від участі у процедурі визначення управителя. Відповідач також наполягає, що предметом спору фактично є право позивача продовжувати здійснювати управління багатоквартирними будинками після припинення договору, тобто спір має договірний характер.
-пояснення третьої особи, згідно яких ТОВ «Аварійна сервісна служба 3» підтримує позицію відповідача та зазначає, що законодавством передбачено право виконавчого органу місцевої ради проводити конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку. Третя особа вказує, що виконавчий комітет у 2018 році призначив позивача управителем на конкурсних засадах, а після повідомлення про припинення договору правомірно розпочав процедуру нового конкурсу. Також третя особа зазначає, що рішення №72 мало організаційний характер та передбачало створення конкурсної комісії, визначення об`єктів конкурсу і підготовку конкурсної документації, тоді як рішення №208 стосувалося безпосереднього проведення конкурсу. На думку третьої особи, виконавчий комітет діяв у межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради №193 від 29.05.2018 за результатами проведеного конкурсу ТОВ «Міський житловий центр» було визначено управителем низки багатоквартирних будинків міста Василькова.
На виконання зазначеного рішення 04.06.2018 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирними будинками, відповідно до якого позивач здійснював управління багатоквартирними будинками на території міста Василькова.
Після укладення договору багатоквартирні будинки були списані з балансу комунального підприємства та фактично передані в управління визначеному за результатами конкурсу управителю.
У подальшому позивач здійснював діяльність з управління будинками, забезпечував належне утримання спільного майна, організовував проведення ремонтних робіт, технічне обслуговування інженерних мереж, аварійне обслуговування та інші заходи, пов`язані з наданням послуги управління.
Частина співвласників окремих будинків у встановленому законом порядку проводила збори та приймала рішення щодо самостійного управління будинками або створення ОСББ, у зв`язку із чим позивач припиняв надання послуг відповідним будинкам. 
Водночас щодо більшості будинків такі рішення співвласниками не приймалися.
23.02.2024 виконавчим комітетом через міського голову було направлено позивачу повідомлення про відсутність наміру продовжувати дію договору після 05.06.2024.
Після цього, рішенням виконавчого комітету №72 від 18.03.2024 було організовано проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, створено конкурсну комісію та визначено об`єкти конкурсу.
Надалі рішенням №208 від 18.04.2024 затверджено конкурсну документацію та прийнято рішення про проведення відповідного конкурсу.
Вважаючи, що виконавчий комітет без належних правових підстав включив до об`єктів конкурсу будинки, які перебували в управлінні позивача, а також фактично вирішив питання припинення договірних відносин замість співвласників багатоквартирних будинків, ТОВ «Міський житловий центр» звернулося до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини виникли у сфері реалізації виконавчим органом місцевого самоврядування повноважень щодо організації та проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, а тому регулюються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Порядком проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженим наказом Мінрегіону від 13.06.2016 №150, а також нормами Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналогічний принцип закріплений статтею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої органи місцевого самоврядування та їх посадові особи здійснюють свої повноваження виключно у межах, визначених законом.
За змістом пункту 4 частини першої статті 2 КАС України одним із завдань адміністративного судочинства є захист прав та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень шляхом перевірки прийнятих ними рішень на відповідність критеріям законності, обґрунтованості, добросовісності, пропорційності та розумності.
Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, а також чи використані повноваження з тією метою, з якою вони надані законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком є вчинення співвласниками дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах співвласників.
Частиною другою статті 10 цього Закону встановлено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком.
Зокрема, до виключної компетенції співвласників віднесено визначення управителя, його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем, а також обрання уповноваженої особи для укладення, зміни чи припинення договору з управителем.
Отже, законодавець визначив саме співвласників багатоквартирного будинку первинним суб`єктом управління будинком та носієм права на прийняття рішень щодо форми такого управління.
Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про форму управління будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради.
Таким чином, повноваження органу місцевого самоврядування щодо призначення управителя мають спеціальний та допоміжний характер і виникають лише за відсутності реалізованого волевиявлення співвласників.
Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради.
При цьому якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, такий договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.
З аналізу зазначених положень законодавства суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування під час укладення такого договору не набуває самостійного права розпоряджатися долею договірних відносин на власний розсуд, а виконує функцію представника співвласників у випадках, визначених законом.
Наведене узгоджується із загальною концепцією Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якої саме співвласники є носіями прав щодо визначення форми управління будинком, обрання управителя та припинення відносин з ним.
Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад віднесено призначення управителя багатоквартирного будинку у випадках та порядку, встановлених законом.
Водночас наведена норма не наділяє виконавчий орган місцевої ради правом підміняти собою рішення співвласників щодо відкликання управителя або зміни форми управління будинком.
Порядок проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затверджений наказом Мінрегіону №150 від 13.06.2016, передбачає, що конкурс проводиться щодо будинків, у яких не створено ОСББ та співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком.
Отже, передумовою проведення конкурсу є фактична відсутність визначеного управителя або відсутність належної форми управління будинком.
Сам по собі намір виконавчого комітету змінити управителя або не продовжувати співпрацю з чинним управителем не є самостійною та достатньою підставою для проведення нового конкурсу щодо будинків, стосовно яких вже існують діючі правовідносини з управління та відсутнє рішення співвласників про їх припинення.
Насамперед суд вважає за необхідне зазначити, що у відзиві відповідач повторно наполягає на необхідності закриття провадження у справі, посилаючись на те, що між сторонами існує спір про право, пов`язаний із виконанням договору про надання послуг з управління багатоквартирними будинками.
Однак зазначене питання вже було предметом судового розгляду у межах даної справи.
Ухвалою суду провадження у справі було закрито саме з мотивів непідсудності спору адміністративному суду. Разом з тим відповідна ухвала була скасована судом апеляційної інстанції, який дійшов висновку про необхідність продовження розгляду справи по суті, про що зазначено вище.
Таким чином питання належності цього спору до адміністративної юрисдикції вже отримало належну правову оцінку в межах даної справи та не підлягає повторному вирішенню судом першої інстанції.
Переходячи до розгляду спору по суті, суд звертає увагу на предмет заявлених позовних вимог.
Позивач не заявляє вимог про визнання чинним договору від 04.06.2018, не просить суд встановити факт його продовження, не ставить питання щодо виконання чи невиконання сторонами договірних зобов`язань та не просить вирішити спір про право на здійснення господарської діяльності.
Предметом спору є правомірність рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради №72 від 18.03.2024 та №208 від 18.04.2024 в окремих їх частинах, прийнятих суб`єктом владних повноважень під час реалізації наданих йому законом управлінських функцій.
Таким чином у даній справі суд перевіряє не цивільно-правові наслідки договору від 04.06.2018, а законність прийняття владних рішень органом місцевого самоврядування.
Суд при вирішенні даної справи враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.04.2024 у справі №160/7575/20, згідно з якою Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» запровадив нові норми права, відповідно до яких співвласники багатоквартирних будинків набули усю повноту прав власників щодо багатоквартирних будинків, у яких вони володіють квартирами. Саме співвласники багатоквартирних будинків визначають форму управління власним будинком і є стороною у договорах управління з управителями.
Також Верховний Суд зазначив, що виконавчі комітети не стають стороною договірних відносин, які мають бути встановлені за результатами проведення конкурсу. На реалізацію норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та рішення органу місцевого самоврядування за результатами проведення конкурсу укладаються договори управління, сторонами яких є учасники конкурсу, тобто суб`єкти господарювання, та співвласники багатоквартирних будинків.
Крім того, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що Порядок проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затверджений наказом Мінрегіону від 13.06.2016 №150, визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу саме щодо будинків, у яких не створено ОСББ та співвласники яких не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком.
Отже, наведена правова позиція Верховного Суду підтверджує, що повноваження виконавчого органу місцевої ради щодо проведення конкурсу з призначення управителя мають спеціальний, похідний та представницький характер і не надають такому органу права підміняти собою волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо визначення або відкликання управителя.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради №193 від 29.05.2018 позивача визначено управителем відповідних багатоквартирних будинків за результатами проведеного конкурсу.
На виконання зазначеного рішення між сторонами було укладено договір від 04.06.2018 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками.
Наявність вказаного договору, факт здійснення позивачем функцій управителя та фактичне виконання ним відповідних обов`язків відповідачем не заперечуються.
Навпаки, зі змісту відзиву та пояснень третьої особи прямо вбачається, що саме припинення дії договору від 04.06.2018 відповідач вважає підставою для проведення нового конкурсу.
Також судом встановлено, що протягом тривалого часу після укладення договору співвласники окремих багатоквартирних будинків реалізовували надані їм законом повноваження щодо визначення форми управління будинком.
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано протоколи зборів співвласників окремих будинків, повідомлення про проведення таких зборів, листи до Васильківської міської ради щодо прийнятих співвласниками рішень, що підтверджують реалізацію співвласниками своїх повноважень у сфері управління багатоквартирними будинками.
Зазначені документи свідчать про те, що у випадках, коли співвласники приймали рішення про самостійне управління будинком або іншу форму управління, позивач припиняв надання відповідних послуг, а відповідач не ставив під сумнів правомочність співвласників приймати такі рішення.
Наведені обставини, на переконання суду, мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки підтверджують фактичне визнання всіма учасниками правовідносин того, що саме співвласники багатоквартирних будинків є суб`єктами прийняття рішень щодо подальшого управління будинком.
Оцінюючи доводи позивача про те, що співвласники 75 багатоквартирних будинків не приймали рішень про відкликання управителя або припинення договірних відносин, суд зазначає таке.
Відповідачем не надано жодного доказу проведення зборів співвласників зазначених будинків, на яких було б прийнято рішення про відкликання ТОВ «Міський житловий центр» як управителя, про обрання іншого управителя, про створення ОСББ або про іншу форму управління будинком.
Матеріали справи також не містять протоколів зборів співвласників, письмових рішень співвласників чи інших документів, які б підтверджували наявність відповідного волевиявлення власників квартир та нежитлових приміщень.
Таким чином доводи позивача про відсутність відповідних рішень співвласників відповідачем не спростовані.
Суд критично оцінює посилання відповідача на лист міського голови від 23.02.2024 як на належну та достатню правову підставу для припинення відносин із чинним управителем.
Сам по собі факт направлення такого листа не свідчить про виникнення у виконавчого комітету права самостійно визначати подальшу форму управління багатоквартирними будинками всупереч волевиявленню або за відсутності волевиявлення співвласників.
З аналізу норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вбачається, що виключно співвласникам належить право визначати управителя багатоквартирного будинку та приймати рішення щодо його відкликання.
Натомість відповідач фактично ототожнює право підписання договору від імені співвласників із правом одноособово вирішувати питання про подальшу долю управителя.
Суд із таким підходом не погоджується.
Підписання договору уповноваженою особою виконавчого комітету здійснювалося не від власного імені органу місцевого самоврядування, а від імені співвласників багатоквартирних будинків, що прямо випливає зі змісту спеціального законодавства.
Саме тому виконавчий комітет не може розглядатися як самостійний носій права на визначення або зміну форми управління відповідними будинками після того, як управитель уже був визначений та розпочав здійснення своїх функцій.
Суд також надає оцінку доводам відповідача та третьої особи про те, що виконавчий комітет діяв у межах наданих йому законом повноважень щодо проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку.
Безумовно, законодавством органу місцевого самоврядування надано право організовувати та проводити відповідні конкурси.
Однак таке право не є абсолютним та може реалізовуватися лише за наявності передбачених законом підстав.
В даному випадку ключовим питанням є не те, чи мав відповідач право проводити конкурс взагалі, а те, чи існували підстави для проведення такого конкурсу щодо саме тих будинків, які були включені до об`єктів конкурсу.
Відповідач та третя особа не надали належних і допустимих доказів того, що на момент прийняття рішень №72 та №208 співвласники відповідних будинків втратили визначеного управителя або прийняли рішення про припинення правовідносин із позивачем, а судом таких обставин не встановлено.
Відсутність таких доказів свідчить про недоведеність наявності законних передумов для включення спірних будинків до об`єктів конкурсу.
Посилання відповідача на те, що позивач не подав заявку на участь у новому конкурсі, суд вважає юридично незначущим для вирішення даного спору.
Правомірність чи неправомірність оскаржуваних рішень повинна оцінюватися станом на момент їх прийняття та залежить від наявності або відсутності законних підстав для проведення конкурсу, а не від подальшої поведінки позивача.
Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про те, що відповідач, приймаючи рішення №72 від 18.03.2024 та №208 від 18.04.2024 в оскаржуваних частинах, фактично підмінив собою волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків та реалізував повноваження, які законом віднесені до компетенції співвласників.
За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржувані рішення в спірних частинах прийняті без належних правових підстав, не відповідають вимогам статті 19 Конституції України та критеріям законності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Інші доводи сторін висновків суду по суті спору не змінюють.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 3028,00 грн. (платіжна інструкція №3863 від 17.05.2024).
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Також позивачем у позові заявлено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. 
Суд зазначає, що питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу може бути вирішено після надання представником позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення остаточного розрахунку та докази понесення таких судових витрат у відповідності до ч.7 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Аварійна сервісна служба 3» про визнання протиправним та скасування рішень в частині, – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 72 від 18.03.2024 року «Про організацію проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади» в частині визначення об`єктів конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади, згідно додатку № 3 та рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 208 від 18.04.2024 року «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади» в частині затвердження конкурсної документації для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку (групи будинків) на території Васильківської міської територіальної громади щодо будинків: 1 вул. Соборна, 50, м.Васильків; 2 вул. Садова, 11, м.Васильків; 3 вул. Трипільська, 1-б (Головачова), м.Васильків; 4 вул. Небесної Сотні, 57, м.Васильків; 5 вул. Небесної Сотні, 82, м.Васильків; 6 вул. Коцюбинського, 13, м.Васильків; 7 вул. Преображенська, 6-а, м.Васильків; 8 вул. Соборна, 105, м.Васильків; 9 вул. А.Горської, 2, м.Васильків; 10 вул. А.Горської, 4, м.Васильків; 11 вул. Покровська, 6, м.Васильків; 12 вул. Володимирська, 13, м.Васильків; 13 вул. Володимирська, 4, м.Васильків; 14 вул. Гоголя, 12, м.Васильків; 15 вул. К.Основ`яненка, 22, м.Васильків; 16 вул. К.Основ`яненка, 24, м.Васильків; 17 вул. К.Основ`яненка, 20, м.Васильків; 18 вул. К.Основ`яненка, 24-б, м.Васильків; 19 вул. Володимирська, 45, м.Васильків (гуртожиток); 20 вул. Володимирська, 43, м.Васильків (гуртожиток); 21 вул. Володимирська, 64, м.Васильків (гуртожиток); 22 вул. Щаслива, 18 (1-го Травня), м.Васильків; 23 вул. Щаслива, 6 (1-го Травня), м.Васильків; 24 вул. Щаслива, 4 (1-го Травня), м.Васильків (гуртожиток); 25 вул. Каштанова, 1 (Тракторна), м.Васильків; 26 вул. Каштанова, 1-а (Тракторна), м.Васильків; 27 вул. Каштанова, 3 (Тракторна), м.Васильків; 28 вул. Володимирська, 45-а, м.Васильків; 29 вул. Кармелюка, 8, м.Васильків (гуртожиток); 30 проспект Київський шлях, 31 (Декабристів), м.Васильків; 31 проспект Київський шлях, 37 (Декабристів), м.Васильків; 32 проспект Київський шлях, 40/1 (Декабристів), м.Васильків; 33 проспект Київський шлях, 41 (Декабристів), м.Васильків; 34 проспект Київський шлях, 41-а (Декабристів), м.Васильків; 35 проспект Київський шлях, 42 (Декабристів), м.Васильків; 36 проспект Київський шлях, 44 (Декабристів), м.Васильків; 37 проспект Київський шлях, 46 (Декабристів), м.Васильків; 38 проспект Київський шлях, 48 (Декабристів), м.Васильків; 39 проспект Київський шлях, 50 (Декабристів), м.Васильків; 40 проспект Київський шлях, 60 (Декабристів), м.Васильків; 41 проспект Київський шлях, 87 (Декабристів), м.Васильків; 42 вул. Вартових неба, 64 (Комарова), м.Васильків; 43 вул. Вартових неба, 66 (Комарова), м.Васильків; 44 вул. Вартових неба, 68-а (Комарова), м.Васильків; 45 вул. Вартових неба, 73 (Комарова , м.Васильків; 46 вул. Вартових неба, 71 (Комарова), м.Васильків; 47 вул. Вартових неба, 72 (Комарова), м.Васильків; 48 вул. Вартових неба, 74 (Комарова), м.Васильків; 49 вул. Вартових неба, 64-а (Комарова), м.Васильків; 50 вул. Героя України Єрка, 70 (Польова), м.Васильків Військове містечко № 11, м.Васильків; 51 БОС № 185; 52 БОС № 187; 53 БОС № 188; 54 БОС № 189; 55 БОС № 50; 56 БОС № 1; 57 БОС № 2; 58 БОС № 3; 59 БОС № 4; 60 БОС № 5; 61 БОС № 6; 62 БОС № 7; 63 БОС № 8; 64 БОС № 9; 65 БОС № 10; 66 БОС № 11; 67 БОС № 12; 68 БОС № 13; 69 БОС № 14; 70 БОС № 15; 71 БОС № 16; 72 БОС № 19; 73 БОС № 18; 74 БОС № 167.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міський житловий центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.