454/515/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Веремчук О. А. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника ВП №2 Шептицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого , раніше не притягався до адміністративної відповідальності,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.01.2026р. о 22:33:00год. в с.Сілець, ДОРОГА Р15 ОСОБА_1 керував ТЗ марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в закладі охорони здоров`я відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР. 
ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він повертався з сім"єю з м.Львів . Його зупинили посеред траси, на вулиці був мороз та було вже темно. Працівники поліції не роз`яснили порядку проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`янінняі світили в очі своїми ліхтариками. Також, вказав, що працівники поліції незаконного вимагали у нього відкрити багажне відділення транспортного засобу, не мали законних підстав для направлення його на огляд на стан наркотичного сп`яніння та не проводили належним чином відеофіксацію події. Вказав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність умислу та законних підстав для проведення огляду. Зазначив, що огляду не уникав, а навпаки, працівник поліції спонукав його до відмови від проведення такого огляду. Він був згідний їхати на огляд в медичний заклад, однак своїм автомобілем, оскільки боявся вночі залишати самих на трасі в автомобілі дружину з маленькою дитиною. Працівники поліції неоноразово чули від нього і це зафіксовано на відео, що він не відмовляється їхати в лікарню, і готовий пройти як огляд на стан алкогольного так і наркотичного сп"яніння на місці зупинки автомобіля і в медичному закладі, однак йому відмовили. Алкоголю та наркотиків він взагалі не вживає по релігійним переконанням. .
Дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності надано протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, відеозапис. 
Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася. З наявного відеозапису вбачається, що під час складання відносно особи протоколу працівник поліції зняв із себе портативний відеореєстратор (бодікамеру) та передав його іншому поліцейському. 

Так, відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Також, з матеріалів справи вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції обґрунтував необхідність направлення особи на огляд на стан наркотичного сп`яніння наявністю у нього звужених зіниць очей та вираженого тремтіння пальців рук. Однак, таких ознак на відеозаписі не вбачається.
Крім того, відповідно до Переліку ознак наркотичного сп`яніння, затвердженого Інструкцією МОЗ і МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, до ознак, які слугують підставою для проведення медичного огляду, належать: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, така ознака, як «звужені зіниці», не відноситься до визначеного переліку ознак та не може вважатися належною підставою для направлення на огляд. Більше того, як вбачається з відеозапису, працівник поліції звернув увагу на звужені зіниці у ОСОБА_1 в умовах дії проблискових маячків службового автомобіля, що об`єктивно могло зумовити природну реакцію зіниць на інтенсивне світлове подразнення.
Крім того, така ознака, як «тремтіння пальців рук», відноситься до ознак алкогольного сп`яніння, а не лише наркотичного. Водночас працівником поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням відповідних технічних засобів.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається умисним лише у випадку, коли особа усвідомлює протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачає її наслідки та бажає або свідомо допускає їх настання. Водночас у випадку, коли поведінка особи зумовлена суперечливими або незаконними діями працівників поліції, такі дії не можуть вважатися умисними.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідност.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За змістом ст.252 КУпАП та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відтак, суд дійшов до висновку, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП. 
Із врахуванням зазначеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: О. А. Веремчук