Справа № 681/602/26
Провадження 2/681/753/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 
Полонський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У квітні 2026 року ТОВ «Коллект Центр» (далі - Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором №0671633910 від 19.01.2020 у розмірі 28 276,50 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що 19 січня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» і ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0671633910, за змістом якого ТОВ «Інфінанс» зобов`язалося надати відповідачці кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, у межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору. 
Пропозиція (Оферта) на отримання траншу відповідно до Заявки-анкети № 2628511803 від 19.01.2020 в рамках Договору про надання позики №0671633910 від 19.01.2020 підписано позичальником 19.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС- повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.
За договором факторингу №14-07/21 від 14 липня 2021 року ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги за вказаним договором позики ТОВ «Вердикт Капітал», яке, у свою чергу, за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10 березня 2023 року відступило це право позивачу.
Відповідачка не виконала зобов`язання за договором позики, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 28 276,5 грн, із яких 1 400 грн заборгованість за кредитом, 26 876,50 грн заборгованість за процентами, які нараховані на дату відступлення позивачу права вимоги. 
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним договором та судові витрати.
Згідно з ухвалою судді від 05 травня 2026 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи.
Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 28.04.2026 листом.
ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження у справі, надсилались судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з довідкою відділення АТ «Укрпошта» від 06.05.2026 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак, відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відправлення вважається врученим адресату. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.
Встановлено, що 19 січня 2020 року ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0671633910, згідно з яким товариство зобов`язалося надати позичальнику фінансовий кредит для власних потреб на умовах цього Договору та Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором і Правилами (пункт 1.1 Договору).
Позичальник підписав Договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 9j6v8w.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу, та додатку №3 та додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: додатку №1 та додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Відповідно до пункту 1.6 Договору сторони погодили наступні загальні умови: максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів; діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000 грн; максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу, та додатку №3 та додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.
19 січня 2020 року в рамках Договору ТОВ «Інфінанс» надало ОСОБА_1 кредит (транш) у розмірі 1 400 грн строком на 30 днів під 1,75% за один день користування кредитом. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 735 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом траншем становить 638,75%.
Сторони підписали оферту та акцепт шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (9j6v8w).
Того ж дня ТОВ «Інфінанс» перерахувало на платіжну картку НОМЕР_1 , яка вказана позичальником у Заявці-Анкеті на отримання кредиту кошти в сумі 1 400 грн, що підтверджується квитанцією iPay.ua про успішне перерахування: 19.01.2020 грошових коштів у розмірі 1 400 грн на картку № НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 не виконала зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0671633910 станом на 14.07.2021 загальний розмір заборгованості становить 14 703,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 1 400 грн, а за відсотками 13 303,50 грн.
14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» (клієнт) і ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 14-07/21, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал» своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за договором №0671633910 від 19 січня 2020 року.
Відповідно до пункту 2.3 договору факторингу клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрі боржників.
Пунктом 6.1.4 договору факторингу визначено, що право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.
За змістом пункту 7.1 договору факторингу сторони домовилися, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1561454 грн 09 коп.
Згідно з платіжним дорученням від 14 липня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало ТОВ «Інфінанс» суму фінансування відступлення права вимоги у розмірі 1561454 грн 09 коп.
Того ж дня сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників, із якого слідує, що ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення 1 400 грн заборгованості по кредиту та 13 303,5 грн заборгованості по процентам.
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №0671633910 станом на 10.03.2023 заборгованість відповідачки загальному розмірі становить 28 276,50 грн та складається з 1 400 грн заборгованості по основній сумі кредиту, 13 303,5 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 13 573 грн заборгованості по відсотках згідно з кредитного договору, які нараховані в період з 14.07.2021 по 18.01.2023.
10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) і ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату своє право вимоги, що належало йому на підставі раніше укладеного з ТОВ «Інфінанс» договору факторингу.
Пунктом 5.2 цього договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором і набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
Додатковою угодою №7/13 до вищевказаного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 04.02.2025 внесено зміни в реєстр боржників.
Сторони підписали акт приймання-передачі реєстру боржників, із якого слідує, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення 1 400 грн заборгованості по кредиту та 26 876,50 грн заборгованості по процентам.
З розрахунку заборгованості станом на 24.04.2026 ОСОБА_1 за договором №0671633910 має заборгованість у загальному розмірі 28 276,50 грн.
Відповідачка усунулася від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищевказаним кредитним договором.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.)
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що договір позики №0671633910 від 19.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 підписані відповідачкою шляхом використанням електронного підпису одноразовими ідентифікаторами є укладеними.
Відповідачка уклала договір добровільно, з власної волі, погодившись на його умови та підтвердивши, що умови договору є їй зрозумілими.
ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, викладених в позовній заяві обставин належними та допустимими доказами не спростувала, власного розрахунку заборгованості не надала.
Товариство свої зобов`язання виконало повністю та видало для відповідачки кредит у встановленій договором сумі.
Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачкою кредитним договором суд виходить з такого.
Тлумачення змісту Договору (пунктів 1.2, 1.6) із відповідними додатками щодо основних умов кредиту (траншу), якими визначено строк користування кредитом, процентна ставка та загальна вартість кредиту, вказує на те, що сторони встановили строк кредитування не за Договором у цілому, а за окремим кредитом (траншем) 30 днів.
Також сторони передбачили можливість продовження строку дії кредиту (траншу) на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу), але за умови фактичного не закінчення загального строку дії Договору та повного внесення позичальником нарахованих процентів (а можливо і штрафних санкцій).
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому позивач не заявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також у справі відсутні докази пролонгації строку кредитування за окремим кредитом траншу від 19 січня 2020 року.
Відтак загальний розмір відсотків за користування кредитом за договором позики №0671633910 від 19.01.2020 за період кредитування (30 днів) становить 735 грн (1 400 грн* 1,75% * 30 днів).
Отже з урахуванням суми неповернутого кредиту та несплачених процентів заборгованість становить 2 135 грн (1 400 грн + 735 грн ).
Виходячи з часткового задоволення позовних вимог на 7,6% відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 202,3 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором, зокрема:надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів в судах загальної юрисдикції тощо.
Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків.
Позивачем також надано прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», в якому визначено види юридичних послуг та їх вартість.
Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги №1108 від 02.03.2026 позивач та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 9 000 грн.
Згідно з витягом з акту №20 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 сторони погодили надання послуг за позовом до ОСОБА_1 в розмірі 13 000 грн.
Отже, суд приходить до висновку, що у зв`язку з частковим задоволенням позову на 7,6% від заявлених вимог, необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача 988 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-283, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики №0671633910 від 19.01.2020, яка складається з: 1 400 грн 00 коп. – прострочена заборгованість за кредитом, 735 грн 00 коп. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а всього 2 135 (дві тисячі сто тридцять п`ять) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 202 (двісті дві) грн 30 коп. та на правову допомогу в розмірі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 00 коп. 
Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ поштовий індекс 01133.

Відповідачка – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           А.Г. Горщар