Справа № 199/1184/25
(2-а/199/65/25) 

РІШЕННЯ
Іменем України

24.12.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі головуючого судді – Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 м. Добропілля Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, –

ВСТАНОВИВ:

 
До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що постановою відповідача серія ЕНА №3908898 від 21 січня 2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 21 січня 2025 року о 21 годині 25 хвилин керував автомобілем «Volkswagen» н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказану постанову позивач вважає незаконною та просить її скасувати, мотивуючи свою правову позицію тим, що коли позивач сидів у автомобілі до нього підійшли дві особи, один з яких був у темному тактичному одязі, а іншій у цивільному, та повідомили, що вони є працівниками поліції, попросили оглянути транспортний засіб. Потім висловили своє припущення щодо знаходження позивача у стані алкогольного сп`яніння, га що позивач повідомив, що є військовослужбовцем та має декілька контузій, поранень, алкоголю не вживав. Працівники поліції заволоділи особистим телефоном позивача, запропонували заплатити 50000 гривень щоб відпустити позивача. Також попросили заволодіти ворожою зброєю АК та передати їх для власного користування. Позивач їм відмовив. Факт керування транспортним засобом не надали та не фіксували розмову, після чого змусили позивача сказати, що він їхав на авто та вживав алкоголь, погрожували, що заберуть автомобіль та затримають позивача. Позивач мав їхати на виконання бойового завдання, тому погодився. Працівники поліції викликали інший екіпаж, який по прибуттю почав складати адміністративні матеріали, допустивши ряд порушень. Працівники поліції не повідомили позивача про відеофіксацію, про причину зупинки, не ознайомили із правами. Зазначив позивач на те, що час розгляду справи за ч.1 ст.13 КУпАП 21:20, а час скоєння правопорушення у спірній постанові 21:25. Спірну постанову позивач вважає такою, що винесена з неповним з`ясуванням обставин, а тому має бути скасована.
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано стороні позивача відповідний строк для усунення виявленого недоліку позову.
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року у зв`язку повним та своєчасним усуненням виявленого недоліку позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано, відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
 
Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що інспектором ВП №1 (м. Добропілля) Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Качуєнко В.І. відносно позивача складено спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3908898. Вказаною спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 8520 гривень. Суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення згідно постанови полягає в тому, що позивач 21 січня 2025 року о 21 годині 25 хвилини в м. Білозерське на вул. Будівельна 13 керував транспортним засобом «Volkswagen» н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 правил дорожнього руху. Спірна постанова містить підпис позивача про ознайомлення його із правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Копія постанови наявна у матеріалах справи.
 
Також матеріали справи містять копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно позивача за ст.130 ч.1 КУпАП.
 
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», ПК України.
Так, відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Аналогічні положенням містить ст.14 ч.5 Закону України «Про дорожній рух».
Положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).
 
Нормою ст.126 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, – у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, – протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.
Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.
Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
Так, за змістом ст.ст.9-12, 126, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності – всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності у вчиненому в певний час та місці і за певних обставин діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, до якого належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня (не доведена) хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.
Стосовно обставин спірних правовідносин сторін у даній адміністративній справі, то позивач, заявляючи вимоги про скасування спірної постанови відповідача, посилається в обґрунтування своїх вимог на низку процесуальних порушень з боку відповідача при складенні такої постанови, зокрема не роз`яснення позивачу його прав, неповне з`ясування фактичних обставин справи. Разом з тим, такі посилання позивача або залишились повністю не доведеними, або ж спростовуються змістом наявних у справі доказів. Зокрема, спірна постанова містить підпис позивача про ознайомлення його із правами. Посилання ж позивача на неповне з`ясування фактичних обставин взагалі є неконкретним, не доведеним, а тому не може бути покладено в основу позитивного для позивача рішення суду. Посилання позивача на вчинення двома іншими працівниками поліції щодо позивача низки дій, які містять ознаки протиправних дій, також залишились бездоказовими. Більш того, спірна постанова складалась зовсім іншими посадовими особами, що зазначено позивачем у позові. Щодо зазначення різного часу вчинення адміністративних правопорушень, інкримінованих позивачу у спірній постанові та у протоколі за ст.130 КУпАП, то суд не вбачає в цьому самодостатніх підстав для задоволення даного адміністративного позову, оскільки це об`єктивні сторони різних правопорушень, і обставини інкримінованого позивачу правопорушення за ст.130 КУпАП ще мають бути окремо встановлені/спростовані в судовому порядку в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що заявлені позовні вимог є необґрунтованими та недоведеними, такі позовні вимог задоволенню не підлягають.
Враховуючи результат розгляду справи з огляду на положення ст.ст.132, 139 КАС України, суд приходить до висновку, що судові витрати позивача у вигляді сплаченого ним при зверненні до суду судового збору відшкодуванню йому не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.2.1 Правил дорожнього руху, п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, ст.ст.9-12, 36, 121-3, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 258, 268, 271, 272, 276, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд –

 
ВИРІШИВ:

 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Відділу поліції №1 м. Добропілля Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області (ЄДРПОУ 08671573; адреса місцезнаходження: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 52) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко