Cправа №549/205/26
Провадження№2/549/191/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

25 червня 2026 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.
за участю: секретаря судового засідання – Кривчун Я.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі – ТОВ «Коллект Центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
установив:
ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувано тим, що між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту №4020385 від 19.04.2021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 4000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 21.05.2026 року має заборгованість в розмірі 13205,24 грн, в т.ч.: 4 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 9070 грн - заборгованості за відсотками, 116,83 – інфляційні збитки, 18,41 грн – 3% річних.
Відповідно до укладених договорів 30 грудня 2021 року №30-12/2021-21 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт-Капітал», 10 березня 2023 року №10-12/2023/01 між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», позивач набув статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно відповідача за кредитним договором №4020385.
Посилаючись на вказане позивач просив стягнути з відповідача цей борг та понесені судові витрати.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 01.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.7).
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, день, час та місце судового засідання (а.с.94).
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Враховуючи зазначене зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів згідно з ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авентус Україна» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав кредитний договір №4020385 від 19.04.2021.
Договір підписаний відповідачем відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С974747 (а.с.12).
На підставі цього кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 строком на 30 днів, процентна ставка – фіксована, стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту (а.с.9-12,13-16, 17).
Згідно з п.п.4.3.1, 4.3.2 договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбуватися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п.4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.п.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п.4.2 договору.
Перехід права грошової вимоги до позивача за вищевказаними кредитними договорами підтверджується договорами факторингу, укладеними з попередніми кредиторами, реєстром боржників (а.с.28-30,38, 39-41,51).
Відповідно до розрахунків заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 07.05.2026 складає 13205,24 грн, з яких: 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9070 грн – відсотками,116,83 – інфляційні збитки, 18,41 грн- 3% річних (а.с.26-30).
У статті 3 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі – Закон 675-VIII) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.ст.514, ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Відповідач зобов`язувався здійснити оплату послуг позивача згідно з передбаченими умовами договору про надання споживчого кредиту.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.
Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
З огляду на викладене з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та процентам в сумі 13070 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами у справі, витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі.
Водночас у стягненні з відповідача 116,83 грн інфляційних збитків та 18,41 грн 3% річних необхідно відмовити з огляду на приписи п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пропорційність задоволених вимог становить 99% (13070 грн х 100/13205,24 грн).
В зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 99% від суми сплаченого судового збору в розмірі 2 662,4 грн, що складає 2 635,78 грн (2662,40 грн х 99%).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2024, заявкуна надання юридичної допомоги №105 від 01.04.2026, витяг з акту №21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу складає 9000 грн (а.с.60-62,66,67).
Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.
Від відповідача заперечень щодо розміру витрат на на професійну правничу допомогу не надходило, тому вказаний розмір підлягає розподілу за результатами розгляду справи.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова Верховного Суду у справі №275/150/22 від 13 березня 2025 року).
З огляду на викладене, враховуючи те, що пропорційність задоволених вимог становить 99%, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 8910 грн витрат на професійну правничу допомогу (9000 грн х 99%).
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.526-527,1054 ЦК України, ст.ст.141, 259, 263-265, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд,
ухвалив:
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306, м.Київ, 01133, код ЄДРПОУ – 44276926) 13070 гривень заборгованості за договором №4020385 від 19.04.2021.
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 11545,78 гривень судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуто Чорнухинським районним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення - 30.06.2026.

Суддя С.І.Крєпкий