ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/242/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кудряшової Ю.В. 
секретар судового засідання: Стретович Н.К.
за участю представників сторін:
від прокуратури: Цеміна Н.Ю. - службове посвідчення №071195 видане 01.03.2023;
від позивача: не прибув; 
від відповідача: не прибув. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Попільнянської селищної ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" 
про стягнення 6 767 001,79 грн. (4 765 001, 79 грн. з урахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог - вх. № 01-44/1610/26 від 17.04.2026) 

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6 767 001,79 грн. заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на недотримання відповідачем умов договору оренди землі № 456/06 від 31.12.2014.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.
17.04.2026 до суду від Коростишівської окружної прокуратури через систему "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. № 01-44/1610/26 від 17.04.2026) про зменшення суми позовних вимог, враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості. Прокуратура просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за земельну ділянку площею 49,7 га, кадастровий номер 1824784800:04:000:0269 в сумі 4 765 001,79 грн.
Ухвалою суду від 12.05.2026 господарський суд прийняв до розгляду клопотання (вх. № 01-44/1610/26 від 17.04.2026) про зменшення суми позовних вимог та вважає заявленим до розгляду спір в частині заявленої суми стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати у сумі 4 765 001, 79 грн.
Також загаданою вище ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу № 906/242/26 до судового розгляду по суті.
Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав, просив задовольнити.
Позивач в судове засідання не прибув.
В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, що надійшла від позивача до суду 22.05.2026 через систему "Електронний суд".
Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення адресату поштового відправлення 22.05.2026.
Також суд відзначає, що на адресу Господарського суду Житомирської області повернулися конверти з ухвалами суду від 09.03.2026 та 14.04.2026, які належним чином направлялися на адресу відповідача, але повернули до суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.
Судом також враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.
За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останньої в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Житомирській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Претор" (орендар/відповідач) укладено договір оренди землі № 456/06, відповідно до якого орендодавець на виконання наказу Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 28.08.2014 № 6-1281/14-14-СГ надано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку зі зміною цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами із земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (за межами населених пунктів) (п. 1.1. Договору).
В оренду передано земельну ділянку загальною площею 49,7000 га. Кадастровий номер 1824784800:04:000:0269 (п. 2.1. Договору). 
Договір укладено строком на 17 (сімнадцять) років (п. 3.1. Договору).
Пунктом 4.1. Договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі: - 7 (семи) кратного розміру земельного податку, що становить 238861,91 гривень за рік, а з дати набрання чинності рішення щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України - 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 831 618,49 гривень за 1 рік. 
Також п. 4.2. Договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. 
Орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 4.3. Договору).
У відповідності до п. 9.4. Договору Орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати обов`язки визначені статті 96 Земельного кодексу України (пункт "в" ст. 96 ЗК України передбачає, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату).
Актом приймання-передачі об`єкту оренди вищевказану земельну ділянку передано у користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" (а.с. 26).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.09.2021 право власності на земельну ділянку площею 49,7 га, кадастровий номер 1824784800:04:000:0269 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" зареєстровано за Попільнянською селищною радою, номер запису про речове право: 44263961, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2469694618040.
Попільнянською селищною радою 03.08.2022 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, серія та номер: 456/06, виданий 31.12.2014, строком на 17 років, Орендодавець: Попільнянська селищна рада, орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю "Претор", номер запису про речове право: 4700380.
В порушення умов укладеного договору та положень земельного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю "Претор" орендна плата здійснюється не своєчасно та не в повному обсязі.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік - 1,703; 1997 рік - 1,059; 1998 рік - 1,006; 1999 рік - 1,127; 2000 рік - 1,182; 2001 рік - 1,02; 2005 рік - 1,035; 2007 рік - 1,028; 2008 рік - 1,152; 2009 рік - 1,059; 2010 рік- 1,0; 2011 рік - 1,0; 2012 рік - 1,0; 2013 рік - 1,0; 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища
та перелоги); 2016 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для
сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь), за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виник у Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" з моменту початку застосування такої оцінки відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України.
З урахуванням приписів пункту 271.2 статті 271 ПК України, змінена нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки підлягає застосуванню з початку наступного бюджетного періоду.
Пунктом 2.5. Договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 20 790 462,20 грн., відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, затвердженої Рішенням двадцять четвертої сесії Попільнянської районної ради Житомирської області шостого скликання від 30.04.2014 № 395 та набирає чинності 01.01.2015.
З урахуванням наведеного, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером 1824784800:04:000:0269, площею 49,7000 га з урахуванням індексації, її вартість становить: 20 790 462.20 грн. х 1,249 (коефіцієнт індексації 2014 року) х 1,433 (коефіцієнт індексації 2015 року) х 1,06 (коефіцієнт індексації 2016 року) = 39 443 790,04 грн. (станом на 2021 рік).
З моменту реєстрації права власності Попільнянської селищної ради на земельну ділянку із кадастровим номером 1824784800:04:000:0269, площею 49,7000 га з урахуванням індексації, її вартість становить: 39 443 790.04 грн. х 1,1 (коефіцієнт індексації 2021 року) = 43 388169,05 грн. (для обрахунку за 2022 рік) х 1,15 (коефіцієнт індексації 2022 року) = 49 896 394,41 грн. (для обрахунку за 2023 рік) х 1,051 (коефіцієнт індексації 2023 року) = 52 441 110,52 грн. (для обрахунку за 2024 рік) х 1,12 (коефіцієнт індексації 2024 року) = 58 734 043,78 грн. (станом на 2025 рік).
Відповідно до проведеного Попільнянською селищною радою розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 49,7 га, кадастровий номер 1824784800:04:000:0269, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Паволоч Житомирського району Житомирської області, орендарем ТОВ "Претор" за період з 03.08.2022 по 01.12.2025 остання становить: 6 767 001,79 грн.
Таким чином, допущення вказаної заборгованості вказує на порушення відповідачем п.4.1. Договору оренди землі.
Гіопільнянською селищною радою з метою досудового врегулювання спору було направлено 08.12.2022 та 11.12.2025 на адресу відповідача претензії про сплату заборгованості на суму 6 767 001.79 грн., які залишені ТОВ "Претор" без належного реагування.
В ході розгляду справи прокурором зменшено суму позовних вимог до 4 765 001,79 грн., оскільки відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості в сумі 2 002 000,00 грн. 
За наведених обставин керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").
Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом із тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 08.12.2020 у справі №908/1664/19).
Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:
"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Відповідно до положень ст. 80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.09.2021 право власності на земельну ділянку площею 49,7 га, кадастровий номер 1824784800:04:000:0269 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" зареєстровано за Попільнянською селищною радою, номер запису про речове право: 44263961, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2469694618040.
Коростишівська окружна прокуратура листом від 06.02.2026 за вих. № 53/1-584вих-26, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомила Попільнянську селищну раду про необхідність вжиття заходів щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" за використання земельної ділянки згідно Договору оренди землі № 456/06 від 31.12.2014. 
У відповідь на повідомлення Попільнянська селищна рада листом №02-13/224 від 10.02.2026 вказала, що просить здійснити представництво інтересів держави в особі Попільнянської селищної ради шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за використання земельної ділянки.
Враховуючи те, що Попільнянська селищна рада, яка є представником територіальної громади - власника спірної земельної ділянки та до бюджету якої надходять кошти за її використання, будучи обізнаною про порушення умов договору землекористувачем, не вжила належних заходів щодо їх усунення, суд дійшов висновку, що керівник Коростишівської окружної прокуратури дотримав вимоги ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та правомірно звернувся з даним позовом до суду.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до вимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу, а земля перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.
Частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.
Згідно ст.ст. 628, 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди землі.
За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" передбачають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема, право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ст. 21 Закону України "Про оренду землі").
Згідно з статтею 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.
Згідно статті 265.1 Податкового кодексу України, податок на майно складається: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 ПК України).
Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Порушення відповідачем умов договору оренди щодо несплати протягом законодавчо визначеного строку платежів за користування орендованою земельною ділянкою, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема надходження відповідних коштів з орендної плати до бюджету Попільнянської селищної ради.
Верховний Суд у постанові від 25.02.2025 у справі 908/929/24 дійшов висновку, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України), з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Такий висновок наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20, 09.06.2020 у справі № 911/2685/18.
З урахуванням наведеного, господарський суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 4 765 001,79 за договором оренди землі № 456/06 від 31.12.2014.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. 
Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" (03195, м. Київ, пров. Лі Павла, 2-И, код ЄДРПОУ 30855823)
- на користь Попільнянської селищної ради (13501, Житомирська область, Житомирський район, с-ще Попільня, вул. Богдана Хмельницького, 7, код ЄДРПОУ 04347226) 4 765 001,79 грн. заборгованості з орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Претор" (03195, м. Київ, пров. Лі Павла, 2-И, код ЄДРПОУ 30855823)
- на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, Україна, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, будинок 11, код ЄДРПОУ 02909950) 71 475,03 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.06.26 

Суддя Кудряшова Ю.В. 

Список розсилки:
1 - Коростишівській окружній прокуратурі в Електронний кабінет
2 - позивачу в Електронний кабінет
3 - відповідачу в Електронний кабінет
4 - Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет