Справа №461/6985/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
28 травня 2026 року          м.Львів

Галицький районний суд міста Львова
в складі головуючого судді Мисько Х.М.
за участю секретаря судового засідання Козака Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

в с т а н о в и в:

ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року в розмірі 127 481, 11 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.01.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №D44.00210.006220848, згідно із яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 49 999,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на 19.12.2023 року становить 127 481,11 грн. та складається з наступного: 47530,78 грн. заборгованість за основним боргом, 29601,47 грн. заборгованість за відсотками, та 50 348,86 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту.
19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено звір факторингу № 19/12-2023.
Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає TOB «ОПТІМА КТОРИНГ», а TOB «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу, Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в мірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що погоджується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, TOB «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк».
22.12.2023 року між TOB «Оптіма Факторинг» та TOB «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого TOB «Оптіма Факторинг» передав (ступив), а TOB «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги за Кредитним договором № 1.22003,005778768 від 04.10.2019 року.
Відповідно до п. 2.1 за цим договором TOB «Оптіма Факторинг» відступає TOB «ФК «Профіт Капітал», а TOB «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження TOB «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з положенням а. 2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості жників перед TOB «Оптіма Факторинг», та визначені а друкованому реєстрі боржників, що писується сторонами та. в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.  
П. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги становить 11861032,61,61 грн. На виконання вимоги даного договору, TOB «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11861032,61 грн, та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників.

На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року в розмірі 127 481, 11 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 року для розгляду цієї справи визначений суддя Кітов О. В. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28.08.2025 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання у справі.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Галицького районного суду м. Львова Ольги Скрипки від 23.02.2026 №22, оскільки, відповідно до рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 22.10.2025 суддя Кітов О. В. тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя, призначений повторний автоматизований розподіл справи №461/6985/25.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року для розгляду вказаної справи визначена суддя Мисько Х.М.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2026 року прийнято до свого провадження №461/6985/25 року
Представник позивача АТ «Ідея Банк», згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подавала відзив на позовну заяву.
Крім того, відповідач  ОСОБА_1 викликалвся у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті Галицького районного суду м. Львова, веб-портал судова влади України http://gl.lv.court.gov.ua/sud1304/. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 16.01.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №D44.00210.006220848.
Відповідно до умов договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49 999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. .
Згідно п.п 1.3 договору кредиту за користування кредитом, позичальник сплачує проценти в розмірі 20 % річних.
Також, відповідно до п.п.1.5 договору, під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговуванням кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку.
Договір кредиту та страхування №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року був підписаний ОСОБА_1 особистим підписом, даний факт свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами договору та прийняв їх.
Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 49999,00 грн., що підтверджується ордером-розпорядження №1 про видачу кредиту.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у відповідачки перед банком виникла заборгованість яка станом на 19.12.2023 становить 127481,11грн, з яких: заборгованості за основним боргом 47530,78 грн., заборгованість за нарахованими та несплаеними відсотками 29601,47 грн., заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 50 348,86 грн.
19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу № 19/12-2023, за яким АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІ та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за договором факторингу виконало в повному обсязі, перерахувавши на користь AT «Ідея Банк» всю суму фінансування, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.12.2023 року № 45.МА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги
Відповідно до реєстру боржників № 2 від 19.12.2023 року ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» на виконання договору факторингу прийняло право вимоги в тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором №D44.00210.006220848.
22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, за яким ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором.
З копії реєстру боржників № 2 від 22.12.2023 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на виконання договору факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023 року набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z06.00506.005837266.
За таких обставин, до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», починаючи з 22.12.2023 року, перейшло право вимоги за кредитним договором № №D44.00210.006220848, що укладений між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .
З наданої представником позивача довідки-розрахунку вбачається, що станом на 19.12.2023 року заборгованість відповідача в загальному розмірі становить 95 563 грн, з яких: заборгованості за основним боргом 47350,78 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 29601.47 грн.; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 50348,86 грн.
Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості за кредитним договором №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість у загальному розмірі 77 132,25 грн., яка складається з наступного: заборгованості за основним боргом — 47530,78 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 29601,47грн.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у сумі 50348,86 грн., суд зазначає наступне.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено: « У кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Як вбачається з матеріалів справи у пункті 1.5. позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісійну винагороду з обслуговування кредитної заборгованості ( надалі Комісія) щомісячно, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги банку».
Підписання Договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості , що включає в себе послуги з розрахунку суми чергового наступного платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором на надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту в процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості , консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості , своєчасності сплати платежів тощо
Зі змісту кредитного договору вбачається, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Також матеріали справи не містять доказів, що споживач користувалась такими послугами. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.
Також в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, суд вважає, що пункт 1.5. кредитного договору №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року, яким передбачено сплату відповідачкою комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим вимоги позивача в частині стягнення суми комісії в 50348,86 грн. не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн. До матеріалів справи надано договір про надання правничої допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг №1 за Договором про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 року, на загальну суму 7 000 тис., що складається з проведення консультації, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви. Суд вважає, що проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовку проекту позовної заяви, становлять невід`ємну складову пред`явленого позову та не є окремою юридичною послугою.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 265, 273, 274, 280, 285 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 598, 599, 615, 1054, 1077 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №D44.00210.006220848 від 16.01.2020 року в сумі 77 132,25 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 1 832,08 грн. судового збору, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 28.05.2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8; ЄДРПОУ: 39992082) 
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 

Суддя          Х.М.Мисько