Справа № 463/3118/26
Провадження № 2/463/1641/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.
з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства, -
встановив:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів, просить встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни до актового запису про народження №88, зробленого 26.08.1982 виконавчим комітетом Винниківської міської ради, змінивши прізвище батька дитини ОСОБА_5 та зазначивши відомості про батька « ОСОБА_1 », національність «українець».
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно зі Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим повторно Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова 02.03.2000, ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_6 25.11.1983 року, актовий запис №64.
До офіційного укладення шлюбу у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова 14.03.2000 (актовий запис №88 від 26.08.1982), у якому прізвище батька вказано « ОСОБА_7 » (зі слів матері).
Аналогічна інформація міститься у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, у якому батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано ОСОБА_8 (відомості про батька записані відповідно до статті 135 сімейного кодексу України, за вказівкою матері).
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконкомом Винниківської міської ради м. Львова 25.02.2000, дружина Позивача ОСОБА_9 померла (актовий запис №34 від 25.02.2000).
Син позивача ОСОБА_5 з 28.05.2024 проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_5 Національної гвардії України, що підтверджується довідкою №50/02/10/1-1525 від 10.03.2025.
03.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 від В/ч НОМЕР_5 НГУ надійшло сповіщення №50/02/4-4954-2025 про зниклого безвісти помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_10, солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 02.10.2025 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини поблизу н.п. Миролюбівка, Покровського району Донецької області зник безвісти.
Вищенаведене підтверджується також Сповіщенням сім?ї №834, надісланим ІНФОРМАЦІЯ_5 04.10.2025 батьку зниклого безвісти ОСОБА_5 - позивачу у справі ОСОБА_1 .
Позивач є батьком ОСОБА_5 , однак позбавлений можливості реалізувати у повній мірі свої права відносно свого сина, зокрема подавати відповідні запити та/або заяви до відповідних підрозділів Збройних Сил України, Міністерства оборони України тощо, оскільки у нього немає належного документального підтвердження факту родинних зв?язків.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі ст.53 КпШС, просить у судовому порядку встановити, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 та внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , шляхом зміни прізвища батька з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_10 ».
Ухвалою від 27.04.2026 постановлено вказану справу прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання 26.05.2026.
Ухвалою підготовчого засідання від 26.05.2026 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.06.2026
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.
В судовому засіданні відповідачі, будучи допитаними в якості свідків, пояснили, що є сестрами ОСОБА_5 та дочками позивача. Їхні батьки одружилися, коли ОСОБА_5 було 1,3 роки. Всі вони проживали разом, після смерті матері батько виховував їх самостійно. Просили позовні вимоги задовольнити.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що знала маму відповідачів - дружину позивача. ОСОБА_5 син позивача, усі вони жили та діти росли разом. Чому у ОСОБА_12 інше прізвище повідомити не змогла.
Представник третьої особи Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, разом з тим начальник відділу скерувала клопотання про розгляд справи без їхньої участі.
У відповідності до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 15.06.2026 о 14 год. 00 хв.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис за №88 від 26.08.1982, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Личаківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова 14.03.2000 (а.с.9).
З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00057030484 від 11.03.2026 вбачається, що відомості про батька ОСОБА_5 - ОСОБА_8 записані відповідно до статті 135 сімейного кодексу України, за вказівкою матері - ОСОБА_13 (а.с.16).
Як вбачається з копії свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_14 25.11.1983 зареєстрували шлюб (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Винниківської міської ради м. Львова 25.02.2000 (а.с.11).
ОСОБА_5 з 28.05.2024 проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_5 Національної гвардії України, що підтверджується копією довідки №50/02/10/1-1525 від 10.03.2025 (а.с.13).
03.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 від В/ч НОМЕР_5 НГУ надійшло сповіщення №50/02/4-4954-2025 про зниклого безвісти помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_10, солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_8 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини поблизу н.п. Миролюбівка, Покровського району Донецької області зник безвісти (а.с.15).
Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_5 04.10.2025 надіслано позивачу ОСОБА_1 як батькові ОСОБА_5 . Сповіщенням сім?ї №834, у якому зі скорботою сповіщено про те, що його син солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_5 НГУ зник безвісти 02.10.2025 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. МиролюбівкаПокровського району Донецької області (а.с.14).
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.3 Постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.
Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Оскільки  ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України.
Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.
В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2022 року у справі справа № 521/4820/19 (провадження № 61-21037св21).
Доказами встановлення батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку матір вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-416Зсв18), від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (провадження № 61-30047св18), від 19 грудня 2019 року у справі № 751/7152/17 (провадження № 61-41719св18).
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 462/4732/17 (провадження № 61-946св22) зазначено, що «при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини».
В судовому засіданні встановлено, що позивач та ОСОБА_9 проживали однією сім`єю в одному жилому приміщенні та вели спільне господарство ще до народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , а 25.11.1983 зареєстрували шлюб. Позивач визнавав своє батьківство, оскільки все життя займався вихованням та утриманням сина, а останній все життя вважав позивача своїм батьком, що підтверджується також надісланим ІНФОРМАЦІЯ_5 04.10.2025 позивачу ОСОБА_1 як батькові ОСОБА_5 . Сповіщенням сім?ї №834, у якому зі скорботою сповіщено про те, що його син солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в/ч НОМЕР_5 НГУ зник безвісти 02.10.2025 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Миролюбівка Покровського району Донецької області.
Вказані обставини визнали в судовому засіданні і відповідачі, які будучи допитаними в якості свідків, суду пояснили, що є сестрами ОСОБА_5 та дочками позивача, все життя всі вони проживали разом, а після смерті матері батько виховував їх самостійно.
Враховуючи вищенаведене, оскільки запис про батька ОСОБА_5 у книзі записів народжень вчинено за вказівкою матері, а судом встановлено, що позивач та мати ОСОБА_5 - ОСОБА_9 проживали однією сім`єю в одному жилому приміщенні та вели спільне господарство ще до його народження, спільно виховували сина та позивач все життя визнає своє батьківство, а ОСОБА_5 вважає позивача своїм батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають до задоволення.
Крім цього, згідно зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.
Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_5 , тому позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження останнього також підлягають до задоволення, однак частково.
Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.
Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС про національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та вільно відновлювати її належність до національної меншини (спільноти), виявляти свою самобутність та ідентичність, як це передбачено статтею 13 Закону України «Про національні меншини (спільноти) України».
Так, в даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.
Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.
Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.
Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження в частині зазначення національності батька задоволенню не підялгають.
Керуючись ст.141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.
Встановити батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни до актового запису про народження №88, зробленого 26.08.1982 виконавчим комітетом Винниківської міської ради, у відомостях про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши відомості про батька « ОСОБА_1 ».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Личаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місцезнаходження: 79017, м.Львів, вул.Зелена, 77; електронна пошта: vcs_lch@lv.lv.drsu.gov.ua;
Повне судове рішення складене 15.06.2026. 

Суддя Р.Я.Головатий