Справа № 405/41/21
Провадження № 1-кп/405/6/21

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:	  	

головуючого судді - ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2020 за № 12020120020005928, у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого повну середньо освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК У країни вважається таким, що раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 307 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями вчинив умисний корисливий злочин проти власності, зокрема: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин:
02.12.2020 року, близько 13 годин 30 хвилин, більш точного часу не встановлено,  ОСОБА_3 перебував неподалік приміщення аптеки «Ліки плюс», розташованого за адресою: М. Кропивницький, вул. Полтавська, буд.28, де в џей час знаходився потерпілий ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення майна належного ОСОБА_7 , поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та переслідуючи мету власної наживи, нехтуючи прийнятими в суспільстві нормами належної поведінки та моралі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_3 наблизившись до потерпілого ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови потерпілого ОСОБА_7 ,, в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 не втримавши рівновагу схилився, після чого, в той момент, як потерпілий ОСОБА_7 перебував у напівсхиленому стані ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс ще декілька ударів потерпілому в область голови, тим самим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівої брови, в ділянці скроні з ліва, тім`яній ділянці з ліва, основній фаланзі 4 пальця правої кисті, синця в ділянці лівого передпліччя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1064 від 12.12.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 відкрито заволодів із задньої кишені штанів, в які був одягнутий потерпілий. гаманцем чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти сумі 800 гривень, банківські карти «Аваль», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду в потерпілому на суму 800 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 , в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 року та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995 року, керуючись корисливими мотивами, у невстановленому місці та час, незаконно придбав наркотичний засіб - метадон з метою його збуту.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_3 , незаконно придбаний ним наркотичний засіб - метадон, розфасував до полімерних зіп-пакетів та залишив їх зберігати при собі. В подальшому, 02.12.2020 року ОСОБА_3 був затриманий в порядку п. 2 ч, 1 ст. 208 КПК України, та в ході особистого обшуку останнього, в приміщенні Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, що розташований за адресою: м, Кропивницький, вул. Вокзальна, 58, в період часу з 22.05 год., в присутності понятих та захисника — адвоката, у ОСОБА_3 о 22.45 год. вилучено дванадцять полімерних зіп-пакетів, в середині яких знаходилась речовина білого кольору, яка, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 1633 від 10.12.2020 року, містить наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 1,3781 грама, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що приблизно о 13.00.- 14.00 год., у грудні 2020 року, у м. Кропивницькому, він перебував на вул. Полтавській разом зі свої товаришем ОСОБА_8 , де зустріли біля приміщення аптеки свого знайомого ОСОБА_7 і між ними почалася сутичка, вони штовхали один одного, смикали за одяг, а потім, коли перехилилися через перила, то з його кишень та з кишень Шавеля повипадали речі, які він після підняв та поклав до своєї кишені, це були: його мобільний телефон та ключі. Крім того, підіймаючи вказані речі він також підняв гаманець, у якому були кошти у сумі 800 грн, думаючи, що то його був гаманець, якого він далі викинув, а кошти поклав в одну зі своїх кишень. Після цього ОСОБА_7 почав телефонувати до поліції, а він до свого знайомого. На місце події прибуло два екіпажі патрульної поліції, які затримали його. В поліції у нього були виявлені речі, які від підняв під час сутички. Крім того, співробітниками поліції з його кишень було отримано 12 пакетів метадону, які він придбав під час коронавірусу для того щоб поділитися зі своїм знайомим та щоб також спробувати вжити для себе. У відділку поліції почали проводити слідчо-оперативні дії. Вину визнав. Щиро кається, жалкує за тим, що сталося і в подальшому бажає стати на шлях виправлення.
Захисник у судовому засіданні просив врахувати характеризуючи дані на обвинуваченого та застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186КК України, як вчинення умисного корисливого злочину проти власності, яке полягає у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя, вчиненого повторно, а також за ч.1 ст. 307КК України, як вчинення незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою збуту та вина обвинуваченого у скоєнні зазначених вище кримінальних правопорушень, є доведеною.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Відповідно до положень п. 3, ч. 2 п. 8, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р. ) при визначенні ступеня тяжкості вчиненого злочину «суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) ( 2341-14 ), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). 
Отже, досліджуючи дані про особу обвинуваченого та призначаючи покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, вік та особу винного, який характеризується позитивно, має малолітню дитину, не має судимостей, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, щире каяття, що свідчить про його прагнення стати на шлях виправлення, усвідомлення тяжкості вчиненого кримінального правопорушення .
Крім того, судом береться до уваги висновок органу пробації, згідно з яким результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 показали високий рівень ризику схильності до вчинення злочинів у обвинуваченого, при цьому рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тобто орган пробації вважає можливим застосувати міру покарання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства. 
Обставини згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, яке полягає у критичному його ставленні до вчиненого ним кримінального правопорушення та виявленні жалю за вчиненими ним діями.
Обставини, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обвинувачений не знаходиться на обліку у лікаря психіатра. Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 485 від 18.12.2020 року (т. 2 а.к.п 97-99) ОСОБА_3 визнано осудним та таким, що підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років, 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Приймаючи до уваги, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання являється не тільки карою за вчинене кримінальне правопорушення, а має мету виправлення та переховання, засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, - зі звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням низки обовязків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 . 
Згідно з ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.
Домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі (ч. 7 ст. 72 КК України).
У період з 04.12.2020 року по 13.05.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 , на виконання ухвали слідчого судді та судді про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перебував під вартою. Крім того, ухвалою суду від 13.05.2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 було змінено на цілодобовий домашній арешт, який обвинувачений відбував до 13.02.2022 року, включно.
Беручи до уваги зазначене суд вважає, що час перебування ОСОБА_3 під вартою та під домашнім арештом підлягаєть зарахуванню.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим  ОСОБА_7 , не пред`являвся, що свідчить про відсутність у потерпілоїго до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру. При цьому кошти у сумі 800 грн. потерпілому повернуті, про що свідчить розписка ОСОБА_7 (т.2 а.к.п 64).
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з  ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1 961.40 гривень /згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 12020120020005928/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368 – 376 суд,

УХВАЛИВ : 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання  ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 4 (років), двох місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - 
-зобов`язати  ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 час перебування під вартою з 04.12.2020 року по 13.05.2021 року, а також час перебування під цілодобовим домашнім арештом з 13.05.2021 року до 13.02.2022 року, включно.
Стягнути з  ОСОБА_3 , в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 1633 від 10.12.2020 року в сумі 1 961.40 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-купюри національного банку України номіналом 200 гривень з серією та номером:
відповідно YГ9027791, ХЄ0547970, УЖ1646687, УТ5026573, що складає 800 грн. та банківську карту «Райффайзен Банк Аваль» жовтого кольору НОМЕР_1 , повернути потерпілому ОСОБА_7 , як належні останньому;

-посвідчення «Устинівська Районна державна адміністрація на ім`я ОСОБА_9 Головний спеціаліст служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Голова Устинівської районної державної адміністрації» - повернути ОСОБА_9 , як належне останньому;

-куртку жіночу білого кольору з капюшоном, належну ОСОБА_10 , яка зберігається у камері зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, повернути ОСОБА_10 , як належну останній;

-палицю зовні схожу на металеву, обмотану плівкою, довжиною близько 40 см., яку передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

-паперовий конверт білого кольору, в якому знаходиться: змив речовини бурого кольору та контрольний змив - який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

-диск «Videx» CD - RW, 700 МЬ, 80 min. помаранчевого кольору на якому містяться відеозаписи «XVR_ch24_main_20201202132455_20201202132546» та «XVR_ch24_main_20201202132553_20201202132707» з камери відеозапису, розміщений на магазині «Варто», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Полтавська 28а, за 02.12.2020 року в період часу з 13.20 год. по 13.35 год. - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 15.12.2020 року за участі потерпілого ОСОБА_11 – зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 року за участі свідка ОСОБА_12 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-диск з відеозаписом проведення додаткового слідчого експерименту від 19.12.2020 року за участі свідка ОСОБА_12 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-спеціалізований полімерний пакет «Експерта служба МВС Україна» N?5256446, в якому знаходяться об?єкти, котрі були надані експерту для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, - переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

Запобіжний захід на період апеляційного оскарження ОСОБА_3 , не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії даного вироку вручаються учасникам кримінального провадження після його проголошення.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького ОСОБА_13