КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року Справа №320/44415/25
Київський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Войтович І.І., суддів: Басай О.В., Скрипка І.М., розглянувши в місті Києві у порядку письмового провадження з дотриманням правил загального позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Кабінету Міністрів України,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України,
Міністерство фінансів України, 
Міністерство оборони України 
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Кабінету Міністрів України (далі – відповідач, КМУ), у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, яка полягає у не розробленні Порядку здійснення компенсації частини першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та виплати додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і ще 100 тисяч гривень після другого військовослужбовцям, які уклали перший контракт передбаченого пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
- зобов`язати Кабінет Міністрів України у встановленому законодавством порядку розробити та затвердити Порядок здійснення компенсації частини першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та виплати додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і ще 100 тисяч гривень після другого військовослужбовцям, які уклали перший контракт передбаченого пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позиції сторін
Позивач вказує, що Законом України від 11.04.2024 № 3633 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" внесено зміни до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» шляхом її доповнення пунктом 7-1 щодо права на компенсацію першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України та додатково після першого та другого року військової служби, порядок та умови надання якої визначаються Кабінетом Міністрів України.
З метою встановлення практичної реалізації визначеного Законом права, позивачем було подано до Міністерства оборони України звернення за № К-142966 від 06.11.2024, у відповіді на яке Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України листом № 220/13/ВихЗВГ/10189 від 26.11.2024 повідомлено про те, що відповідно до Плану організації підготовки проєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633 доведеного Кабінетом Міністрів України (зі змінами), державним органом, відповідальним за підготовку відповідного нормативно-правового акта, визначено Міністерство економіки України, та що станом на дату надання відповіді до Міноборони не надходила інформація про опрацювання проєкту такого нормативно-правового акта та його ухвалення Кабінетом Міністрів України.
10.06.2025 за вх. № КН-18928700 позивачем було подано відповідне звернення до Мінекономіки. У відповідь на нього листом № 3104-07/42834-09 від 15.06.2025 позивачу повідомлено про те, що Мінекономіки ініційовано внесення змін до пункту 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, унаслідок чого 04.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1136 «Про внесення змін до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України». Повідомлено також про інші державні програми та організацію відповідних регіональних програм.
Відповідно, позивач 18.06.2025 повторно направив звернення до Міністерства оборони України, на яке листом № 220/71/ВихЗВГ/60 від 10.07.2025 повідомлено, що вищевказаний Порядок не розроблено.
Позивач покликаючись на положення ст. 113, ст. 117 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», пунктом 7-1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказує що повноваження на розроблення Порядку, яким має визначатися алгоритм дій при здійсненні компенсації частини першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та виплати додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і ще 100 тисяч гривень після другого військовослужбовцям, які уклали перший контракт, законодавець делегував Кабінету Міністрів України, який уповноважений видавати акти нормативного характеру у формі постанов на основі та на виконання законів України. 
Вважає, що військовослужбовці, які мають законне право на компенсацію першого внеску, фактично позбавлені можливості реалізувати це право. Вони вимушені або брати кредити без державної підтримки, що значно ускладнює придбання житла, або взагалі відмовлятися від забезпечення житловими умовами.
Зазначає, що бездіяльність Кабінету Міністрів України створює ситуацію невизначеності у правовідносинах, порушує принцип верховенства права та легітимних очікувань військовослужбовців, суперечить конституційним гарантіям соціального захисту осіб, які виконують конституційний обов`язок із захисту держави.

Відповідач вказуючи на абзац другий підпункту 3 пункту 3 частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11.04.2024 № 3633-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", пункт 1.4 Плану організації підготовки проектів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633-ІХ на виконання абзацу другого та четвертого підпункту 5 пункту 3 розділу І Закону № 3633 доручено Мінфіну - скликання, Мінекономіки, Міноборони, МВС, Мінсоцполітики, Мінцифри, Мін`юсту, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ (за згодою), Службі зовнішньої розвідки (за згодою), Управлінню державної охорони (за згодою), Департаменту з питань фінансового та економічного розвитку, Департаменту з питань безпеки, оборони, діяльності органів юстиції та запобігання корупції, Департаменту інформаційних технологій та безпеки - відповідно до компетенції, в строк до 9 травня 2024 року подати на розгляд Кабінету Міністрів проект відповідного нормативно-правового акта. Резолюцією Прем`єр-міністра України від 07.05.2024 № 12375/12/1-24 виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану покладено на Міністра економіки України Свириденко Ю.А. Резолюцією Прем`єр-міністра України від 24.06.2024 № 12375/65/1-24 виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану покладено у повному обсязі на Міністра економіки України Свириденко Ю.А. та Міністра фінансів України Марченко С.М. Резолюцією Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки України від 11.10.2024 № 12375/125/1-24 доручено Мінекономіки (скликання), Мінфіну, Міноборони, МВС, Мінсоцподірики, Мінцифри, Мін`юсту, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби забезпечити виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 плану (резолюція Прем`єр-міністра України від 22 квітня 2024 р. № 12375/1/1-25), в повному обсязі. Також, Секретаріат Кабінету Міністрів України листами від 01.05.2025 № 10815/0/2-25, від 18.06.2025 № 15037/0/2-25, від 18.09.2025 № 23303/0/2-25 неодноразово звертав увагу Мінекономіки на невиконання завдання визначеного пунктом 1.4 плану та просив невідкладно інформувати Кабінет Міністрів про стан виконання завдання. Відтак, на момент отримання від Секретаріату Кабінету Міністрів України документів наданих листом від 03.10.2025 № 24607/0/2-25 Мінекономіки не подано до Кабінету Міністрів України на розгляд проекту нормативно-правового акта, що передбачений пунктом 1.4 Плану організації підготовки прєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633.
Вказуючи на положення ст. 113, ст.1, ст. 2, ст. 4, ч. 1 та ч. 2 ст. 21, ст. 50, ст. 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Регламент КМУ, затверджений постановою КМУ від 18.07.2017 №950 зазначає, що враховуючи повноваження та обов`язки Уряду покладені на нього чинним законодавством, зокрема, згідно абзацу другого підпункту 3 пункту 3 частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633, Уряд мав протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, та оскільки розроблення проекту було покладено на Мінекономіки, Кабінет Міністрів України вчиняв усі необхідні дії щодо здійснення моніторингу виконання органами виконавчої влади актів Уряду та доручень Прем`єр-міністра в частині дотримання строків, визначених для їх виконання, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 § 79 Регламенту та оскільки, Мінекономіки разом з Мінфіном не подало на розгляд Уряду проекту, дії останнього не можуть свідчити та не є підтвердженням наявності бездіяльності Кабінету Міністрів України по невиконанню абзацу другого підпункту 3 пункту 3 частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633, вчиняти дії по затвердженню проекту нормативно-правового акту у КМУ були відсутні.
Також додає, що враховуючи зміст пункту 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначена пільга військовослужбовцям пов`язана з реалізацією приватним акціонерним товариством "Українська фінансова житлова компанія" доступного іпотечного кредитування громадян України, Умови якої затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 № 856 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2024 № 1136). Пункт 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством “Українська фінансова житлова компанія” доступного іпотечного кредитування громадян України, реалізація передбачених Законом № 3633 прав військовослужбовців, у разі укладання ними першого контракту, на компенсацію 50 відсотків першого внеску за кредитом, та додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби, та ще 100 тисяч гривень після другого, здійснюється відповідно до пункту 11 Умов через роботодавця - Міністерство оборони України, що відбувається за умови коли МОУ через бюджетний запит формує відповідний бюджет на компенсацію частини першого внеску та інших виплат на погашення іпотечного кредиту, затверджує порядок виплати зазначених компенсацій та здійснює у відповідності із затвердженим порядком фактичні компенсаційні виплати особам, які мають на це право, в розмірах передбачених Законом № 3633. Відповідно, зазначене вказує на помилкове твердження позивача про відсутність розробленого Урядом порядку надання військовослужбовцям вказаної спірної компенсації оскільки Законом № 3633 врегульовано питання компенсаційних виплат та у конкретних сумах, Урядом затверджено відповідні Умови які визначають та встановлюють компетенції щодо реалізації законодавством пільг військовослужбовцям. Визначений порядок правового регулювання питання компенсаційних виплат військовослужбовцям за іпотечне кредитування поділяє також МФУ у своєму листі від 30.04.2024 № 14030-02-3/13946 на адресу КМУ. Мінекономіки в листі від 12.06.2024 № 3832-01/42851-01 на адресу Прем`єр-міністра України щодо врегулювання питання компенсаційних виплат за згаданим п. 11 Умов за умови перерозподілу бюджетних коштів, що виділені на забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей і використовуються з окремих бюджетних програм визначених бюджетом на 2024 рік або шляхом підписання договору з Укрфінжитлом державними органами чи установами, з якими військовослужбовцями укладено контракт, оскільки Укрінформжитло не має необхідних коштів для фінансування такої компенсації.
КМУ зазначає про те, що відсутні підстави стверджувати про протиправну бездіяльність Уряду щодо невиконання припису абзацу третього пункту 7-1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", щодо визначення Урядом правового регулювання надання військовослужбовцям компенсацій за іпотечне кредитування. При цьому, форма, в якій Урядом здійснюється таке правове регулювання відноситься до питань дискреції суб`єкта владних повноважень, тобто права діяти тим чи іншим чином в межах визначених законом. Вважає, що позивачем застосовано невірний спосіб захисту, що є підставою для відмови від позову.

Треті особи:

Міністерство фінансів України (далі – Мінфін) вказує про те, що враховуючи зміни внесені до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Законом України від 11.04.2024 № 3633-IX, п. 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 № 856, відповідно до підпункту 1.4 пункту 1 Плану організації підготовки проектів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633, дорученням КМУ від 22.04.2024 № 12375/1/1-24 доручено Мінфіну разом з Мінекономіки, Міноборони, МВС, Мінсоцполітики, Мінцифри, Мін`юстом та іншими державними органами подати на розгляд Уряду до 09.05.2024 проєкт Порядку. Мінфін листом від 30.04.2024 № 14030-02-3/13946 звернувся до КМУ з проханням визначити Мінекономіки відповідальним виконавцем зазначеного завдання. Відповідно до доручення КМУ від 07.05.2024 № 12375/12/1-24 головним виконавцем щодо підготовки проєкту Порядку визначено Мінекономіки. У свою чергу Мінфін 21.05.2024 та 17.07.2024 приймав участь у нарадах з обговорення питання щодо підготовки проєкту Порядку. Так, за результатами наради, що відбулася 21 травня 2024 року, листом Мінфіну від 04.06.2024 № 14030-09-5/17174 до Мінекономіки надана інформація про наявні бюджетні програми щодо забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, що передбачені у додатку 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Мінфін під час погодження проекту акта опрацьовує підготовлені розробником фінансово-економічні розрахунки впливу реалізації акта на надходження та витрати державного та/або місцевих бюджетів. За результатами розгляду Мінфін оформляє висновок за встановленою ним формою. Водночас зазначає, що станом на сьогодні проєкт Порядку на розгляд до Мінфіну не надходив.
Враховуючи визначені законодавством повноваження КМУ Законом України «Про Кабінет Міністрів України» та Регламентом Кабінету Міністрів України щодо порядку та строків розроблення проєкту акта, не встановлено строку, протягом якого має бути розроблений проєкт акта Кабінету Міністрів України виходячи з необхідності врахування у загальному часі підготовки проекту акта вимог, встановлених цим Регламентом щодо часу, достатнього для погодження проекту акта заінтересованими органами, та часу, достатнього для проведення Мін`юстом правової експертизи.
Вказує, що відповідачем у справі вчиняються дії, спрямовані на виконання обов`язку, покладеного пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому питання визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України протиправною в межах спірних правовідносин є передчасним та необґрунтованим.

Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (далі – Мінекономіки) вказуючи на пункти 1 – 4, підпункти 3, 6 пункту 11 Положення про Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України затвердженого постановою КМУ від 21.07.2025 № 903, на повноваження КМУ визначені Законом України «Про Кабінет Міністрів України» та Регламентом, враховуючи порядок розроблення та затвердження проєкту акту, зазначає, що законодавством не встановлено строку, протягом якого має бути розроблений проєкт.
Відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 22.04.2024 № 12375/1/1-24 відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану організації підготовки проєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633 визначено Мінфін. Листом від 30.04.2024 № 14030-02-3/13946 Мінфін звернувся до КМУ з проханням визначити головним виконавцем Мінекономіки. За доручення Прем`єр-міністра України від 07.05.2024 № 12375/12/1-24 відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану визначено Мінекономіки. Мінекономіки, після проведеної 21.05.2024 наради з представниками Міноборони, Мінфіну та ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» звернулося до КМУ листом від 12.06.2024 № 3832-01/42851-01 з проханням залишити головним виконавцем пункту 1.4 Плану Міністерство фінансів України, оскільки ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» листом від 17.05.2024 № 22-3/02-766/2024 проінформувало про неможливість здійснення компенсації 50% першого внеску за іпотечним кредитування військовослужбовцям. Відповідно до резолюції Прем`єр-міністра України від 24.06.2024 № 12375/65/1 24 Мінекономіки залишилося відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану. У подальшому Мінекономіки листом від 26.06.2024 № 3832-06/45873-08 звернулося до ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» щодо обрахунку потреби у фінансових коштах. Листом від 27.06.2024 № 23-6/02-968/2024 ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» надіслано обрахунок потреби у фінансуванні яким зазначило прогноз компенсації першого внеску за 2024 рік 975 964 190 грн та прогноз компенсації першого внеску за 2025 рік у сумі 4 376 721 071 грн. Окрім цього, Мінекономіки 17.07.2024 проведено нараду з представниками Мінфіну, Міністерства внутрішніх справ України, Держспецзв`язку, Державної прикордонної служби України, Міністерства оборони України, СБУ, ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО», ГШ ЗСУ, ДСНС, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, за наслідками якої Міністерство внутрішніх справ листом від 23.08.2024 № 24443/04-2024 повідомлено, що орієнтовна сума додаткового фінансування з державного бюджету України необхідна для виплати компенсації для військовослужбовців які потенційно можуть укласти перший контракт про проходження військової служби протягом 2024– 2025 років становитиме майже 11 млрд. грн. Додаткові виплати потребуватимуть додаткових витрат з державного бюджету України в розмірі ще 7,9 млрд. грн. Міноборони листом від 05.08.2024 № 220/11246 повідомлено, що орієнтовна потреба на виплату компенсації першого внеску за кредитом складає 5,5 млрд щорічно, водночас розподілом орієнтовних граничних показників видатків, доведених Мінфіном, на 2025-2027 роки для Міноборони нових видатків не передбачено. Відповідно, Мінекономіки своїм листом від 19.09.2024 № 3832-01/69470-01 звернулося до КМУ з пропозицією здійснювати відшкодування першого внеску військовослужбовцям за рахунок державних органів чи установи з якими військовослужбовцем укладено контракт, можуть виступати в якості роботодавця позичальника та в межах бюджетних програм, передбаченими Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Відповідно до резолюції Першого віце-прем`єр-міністра України – Міністра економіки України від 11.10.2024 № 12375/125/1-24 головним виконавцем пункту 1.4 Плану залишено Мінекономіки. Листом від 14.02.2025 № 3832-01/14502-01 Мінекономіки звернулося до КМУ щодо визначення Міноборони відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану мотивуючи це тим, що Товариство «Укрфінжитло» залучає фінансові ресурси на внутрішньому ринку відповідно до ринкових умов, у тому числі для надання доступного іпотечного кредитування та сплати компенсації, звертало увагу на те, що збільшення фінансового навантаження на «Укрфінжитло» може призвести до збитковості Товариства та зриву реалізації державної житлової Програми «єОселя» та вказуючи на те, що державні органи, із якими укладено військовими контракт, мають можливість компенсувати перший внесок у рамках бюджетних програм на 2025 рік. Організація Мінветеранів разом з «Укрфінжитло» розробляє модель фінансово кредитного механізму забезпечення житлом, яка включає визначення категорій позичальників, умов кредитування, залучення уповноважених суб`єктів тощо. Проведена робоча нарада Міноборони за участі «Укрфінжитло» 01.10.2024 щодо реформування системи забезпечення військовослужбовців житлом, де однією з основних проблем кредитування було зазначено відсутність у потенційних позичальників коштів на оплату першого внеску для участі у Програмі «єОселя». Мінекономіки вважає, що вказана пропозиція є юридично вмотивованою, узгоджується з чинними нормативними актами та забезпечує логічний розподіл відповідальності між органами, від яких залежить реалізація державної житлової політики для військовослужбовців і ветеранів. Однак відповідно до резолюції Прем`єр-міністра України від 25.03.2025 № 12375/168/1-24 Мінекономіки доручено продовжити виконання зазначеного завдання. Листом від 28.10.2025 № 3832-01/73232-01 Мінекономіки повторно звернулося до КМУ щодо визначення Міноборони відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану.
Мінекономіки вважає, що визначення форми, у якій КМУ встановлює порядок і умови надання компенсації за іпотечним кредитом військовослужбовцям, є дискреційними повноваженнями Уряду. Закон вимагає забезпечити регулювання, але не встановлює, що це має бути саме окремий порядок, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і недоведеними та такими, що суперечать законодавству.

Міністерство оборони України (далі – Міноборони) заявлені вимоги вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, враховуючи Порядок, передбачений пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та Регламент КМУ, встановлено порядок проведення засідань КМУ з підготовки та прийняття рішень, визначено інші процедурні питання його діяльності у мирний час і в умовах правового режиму воєнного стану. Пунктами 1-2,4 § 33 Регламенту передбачено головним розробником проєкту акта Кабінету Міністрів є орган, який вносить проєкт акта до Кабінету Міністрів. Розробниками проєктів актів Кабінету Міністрів є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації відповідно до своєї компетенції. Якщо питання, що потребує врегулювання, належить до компетенції кількох органів виконавчої влади, розробником проєкту акта Кабінету Міністрів є орган, компетенція якого у відповідній сфері правового регулювання є домінуючою. Інші органи виконавчої влади, що відповідно до компетенції беруть участь у розробленні проєкту акта або його погодженні, є заінтересованими органами. Згідно з Планом організації підготовки проєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633 державним органом, відповідальним за підготовку відповідного нормативно-правового акта, визначено Мінекономіки. Листом від 08.10.2024 № 220/14822 Міноборони звернуло увагу Мінекономіки про необхідність розроблення вказаного нормативно-правового акту з метою уникнення соціальної напруги серед військовослужбовців. Проте, у відповідь листом від 04.11.2024 № 3832-06/78372 Мінекономіки повідомило Міноборони, що державні органи чи установи з якими військовослужбовцем укладено контракт, можуть відповідно до пункту 11 Умов та в межах бюджетних програм, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», здійснювати відшкодування першого внеску або його частини за кредитом військовослужбовцям. Однак, вказана норма не визначає порядок Компенсації, а передбачає можливість (необов`язковість) її здійснення. Лише листом від 08.04.2026 № 3104-02/33964-03 Мінекономіки направило до Міноборони на погодження проєкт постанови КМУ Деякі питання надання військовослужбовцям у разі укладання першого контракту компенсації за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2025 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи колегією суддів у складі: головуючий суддя Войтович І. І., судді Басай О.В., та Скрипка І.М., за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 07 жовтня 2025 року о 14:00 год.
Судове засідання призначене на 07.10.2025 о 14:00 год. знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Басай О.В. у відпустці.
Наступне судове засідання призначено на 11.11.2025 о 13:15 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.
13.10.2025 зареєстровано поданий до суду відзив відповідачем.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судове засідання призначене на 11.11.2025 о 13:15 год у справі № 320/44415/25 постановлено проводити в режимі відеоконференції з використанням відеоконференцзв`язку "ВКЗ".
11.11.2025, в судовому засіданні, за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Борискевич Ю.В., судом на місці оголошено перерву для надання часу представнику відповідача підготувати та подати у письмовій формі клопотання про залучення третіх осіб.
Наступне судове засідання призначено на 25.11.2025 о 13:00 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.
14.11.2025 судом зареєстровано клопотання відповідача про залучення третіх осіб.
21.11.2025 до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли заперечення позивача проти залучення третіх осіб.
25.11.2025 зареєстровано судом подане відповідачем клопотання про долучення доказів.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судове засідання призначене на 25.11.2025 о 13:00 год та наступні судові засідання у справі № 320/44415/25 постановлено проводити в режимі відеоконференції з використанням відеоконференцзв`язку "ВКЗ" за участі позивача.
25.11.2025, в судовому засіданні, за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Шокун О.В., судом розглянуто клопотання відповідача про залучення до справи третіх осіб.
Судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду від 25.11.2025 якою задоволено клопотання представника КМУ, залучено Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України, Міністерство фінансів України, Міністерство оборони України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, зобов`язано позивача надіслати/вручити третім особам позовну заяву з додатками, встановлено третім особам строк на подання пояснень щодо предмету спору протягом трьох днів з моменту отримання ухвали суду та позовної заяви; відкладено розгляд справи на 11.12.2025 о 12:30 год.
Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2025.
04.12.2025 судом зареєстровано через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" пояснення третьої особи Міністерства фінансів України із додатковими доказами.
04.12.2025 судом зареєстровано через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" докази виконання позивачем вимог ухвали суду від 25.11.2025.
10.12.2025 судом зареєстровано через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" пояснення третьої особи Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України із додатковими доказами; клопотання про розгляд справи без участі представника.
Судове засідання призначене на 11.12.2025 о 12:30 год. знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Скрипки І.М.
Наступне судове засідання призначено на 20.01.2026 о 13:00 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.
20.01.2026, за наслідками проведених підготовчих дій у справі, за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Борискевич Ю.В., представника третьої особи МФУ Лісовської Л.О., суд своєю ухвалою від 20.01.2026 постановив закрити підготовче провадження та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 26 лютого 2026 року об 11:00 год.
Судове засідання призначене на 26.02.2026 об 11:00 год. знято з розгляду у зв`язку тимчасовою непрацездатністю судді Скрипки І.М. та перебуванням судді Басая О.В. у відрядженні.
Наступне судове засідання призначено на 21.04.2026 о 13:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.
20.04.2026 судом зареєстровані через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" пояснення третьої особи МОУ із додатковими доказами.
21.04.2026 ОСОБА_1 надав до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.
Також, представники Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України та Міністерства оборони України надали спільну заяву в якій також не заперечують проти розгляду справи в порядку письмового провадження. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 постановлено здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни – учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням Відділу персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , від 30.11.2024.
Підпунктом 5 пункту 3 Закону України від 11.04.2024 № 3633-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" внесено зміни до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» шляхом її доповнення пунктом 7-1 такого змісту: 
"Військовослужбовці у разі укладення першого контракту мають право на компенсацію 50 відсотків першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби, та ще 100 тисяч гривень після другого.
Компенсація надається військовослужбовцю лише один раз протягом усього часу проходження ним військової служби. 
Порядок та умови надання військовослужбовцям такої компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України".
Абзацом другим підпункту 3 пункту 3 частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633 Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язано привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Закон №3363 набув чинності 18.05.2024.
З метою практичної реалізації свого права на отримання компенсації відповідно до пункту 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивачем було направлено звернення за № К-142966 від 06.11.2024 до Міністерства оборони України. 
Листом Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України № 220/13/ВихЗВГ/10189 від 26.11.2024 повідомлено, що відповідно до Плану організації підготовки проєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», доведеного Кабінетом Міністрів України (зі змінами), державним органом, відповідальним за підготовку відповідного нормативно-правового акта, визначено Міністерство економіки України, та що станом на дату надання відповіді до Міноборони не надходила інформація про опрацювання проєкту такого нормативно-правового акта та його ухвалення Кабінетом Міністрів України.
10.06.2025 за вх. № КН-18928700 позивач, з метою уточнення строків розроблення вищевказаного Порядку, подав звернення до Мінекономіки. 
Мінекономіки листом № 3104-07/42834-09 від 15.06.2025 повідомлено, що ініційовано внесення змін до пункту 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, унаслідок чого 04.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1136 «Про внесення змін до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України». Зазначеними змінами передбачено, що роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною може здійснюватися компенсація першого внеску або його частини за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки; частини процентної ставки; частини суми повернення кредиту. Виплата компенсації першого внеску або його частини, частини процентної ставки, частини суми повернення кредиту здійснюється роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною в межах затверджених на відповідний рік бюджетних призначень, за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, у порядку, визначеному роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною. Вказано також про Державну програму «єОселя» та про організацію регіональних програм, у рамках яких місцеві органи влади (обласні військові адміністрації, міські ради) здійснюють компенсацію частини процентної ставки за рахунок коштів місцевих бюджетів. 
18.06.2025 позивачем повторно направлено звернення до Міністерства оборони України, на яке листом № 220/71/ВихЗВГ/60 від 10.07.2025 повідомлено, що на сьогодні до Міноборони не надходило інформації про опрацювання проєкту нормативно-правового акту та його ухвалення КМУ.
На аналогічні ще два звернення позивача про хід розроблення Порядку до Мінекономіки, були надані відповіді від 10.06.2025 № КН-18928700 (Секретаріатом Кабінету Міністрів України від 10.06.2025 № К-13769/16-25/1, вх. Мінекономіки від 11.06.2025 № К-17180-25), від 15.06.2025 № 3104-07/42834-09, від 22.07.2025 № КН-19081505 (вх. Мінекономіки від 23.07.2025 № К-18177/ПВТ-25), від 29.07.2025 № 3104-07/50888-09, та враховуючи частину 2 статті 8 Закону України «Про звернення громадян», звернення не розглянуто.
Не отримавши відомостей про етапи чи строки розробки Порядку надання компенсації військовослужбовцям за іпотечним кредитуванням, позивач вважає наявною бездіяльність КМУ щодо не виконання покладених законодавством повноважень з розроблення Порядку здійснення компенсації військовослужбовцям першого внеску та додаткових виплат за кредитом, забезпеченим іпотечним кредитуванням згідно Закону № 3633.
Відтак, предметом спору є бездіяльність КМУ щодо не розроблення Порядку здійснення компенсації частини першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та виплати додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і ще 100 тисяч гривень після другого військовослужбовцям, які уклали перший контракт передбаченого пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим заявлене підлягає перевірці судом на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з дотриманням судом принципів адміністративного судочинства визначені в ч. 3 даної статті кодексу.

Застосовано судом норми права та висновки суду
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зокрема, в силу частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
За частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.
«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Згідно статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 113 Конституції України, статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року № 794-VII Уряд є вищим органом у системі органів виконавчої влади. 
Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.
Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією.
Відповідно частини першої статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» до основних завдань Кабінету Міністрів України належать:
1) забезпечення державного суверенітету та економічної самостійності України, здійснення внутрішньої та зовнішньої політики держави, виконання Конституції та законів України, актів Президента України;
2) вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості;
3) забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування;
4) розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, a також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм;
5) забезпечення розвитку і державної підтримки науково-технічного та інноваційного потенціалу держави;
6) забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності; здійснення управління об`єктами державної власності відповідно до закону;
7) здійснення заходів щодо забезпечення обороноздатності та національної безпеки України, громадського порядку, боротьби із злочинністю, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;
8) організація і забезпечення провадження зовнішньоекономічної діяльності, митної справи;
9) спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади. здійснення контролю за їх діяльністю.
Згідно частини другої статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої та другої статті 4 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України.
Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.
Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.
У відповідності до положень статті 117 Конституції України та частин першої-п`ятої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти постанови і розпорядження.
Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.
Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.
Акти Кабінету Міністрів України, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2017 № 950 затверджено Регламент Кабінету Міністрів України (далі - Регламент) встановлює порядок - проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, визначає інші процедурні питання його діяльності у мирний час і в умовах правового режиму воєнного стану.
Згідно параграфу 29 глави 1 розділу 4 Регламенту акти Кабінету Міністрів нормативного характеру видаються у формі постанов.
Постанови Кабінету Міністрів видаються з питань:
затвердження положення, статуту, порядку, регламенту, правил, методики та в інших випадках, коли суспільні відносини потребують нормативно-правового врегулювання;
затвердження, прийняття міжнародного договору або приєднання до нього.
Постанова Кабінету Міністрів набирає чинності з дня її офіційного опублікування, якщо інше не передбачено такою постановою, але не раніше дня її опублікування (пункт перший параграфу 31 глави 1 розділу 4 Регламенту).
Відповідно до частини 1 параграфу 32 глави 2 розділу 4 Регламенту проекти актів Кабінету Міністрів готуються на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів, доручень Прем`єр-міністра, а також за ініціативою членів Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з дотриманням вимог цього Регламенту.
Розроблення проекту акта починається невідкладно після отримання відповідного завдання та триває виходячи з необхідності врахування у загальному часі підготовки проекту акта вимог, встановлених цим Регламентом щодо часу, достатнього для погодження проекту акта заінтересованими органами, та часу, достатнього для проведення правової експертизи Мін`юсту та експертизи Секретаріату Кабінету Міністрів.
Відповідно до частини другої та третьої статті 50 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» проекти актів Уряду готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
Проекти актів Кабінету Міністрів України вносяться на розгляд Кабінету Міністрів України Секретаріатом Кабінету Міністрів України, міністерствами, центральними органами виконавчої влади (крім тих, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України), державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями.
Згідно частини першої статті 51 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови та розпорядження Уряду приймаються на засіданнях Кабінету Міністрів України шляхом голосування більшістю голосів від посадового складу Уряду, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону.
Якщо проект рішення отримав підтримку рівно половини посадового складу Кабінету Міністрів України і за цей проект проголосував Прем`єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.
Пунктом 2 параграфу 33 Регламенту визначено, що розробниками проектів актів Кабінету Міністрів є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації відповідно до своєї компетенції.
Згідно з пунктом 5 параграфу 33 Регламенту проект акта Кабінету Міністрів підлягає обов`язковому погодженню всіма заінтересованими органами, а також Мінфіном, Мінекономіки та Мінцифри.
Мінфін під час погодження проекту акта опрацьовує підготовлені розробником фінансово-економічні розрахунки впливу реалізації акта на надходження та витрати державного та/або місцевих бюджетів. За результатами розгляду Мінфін оформляє висновок за встановленою ним формою.
Мінекономіки під час погодження проекту акта опрацьовує його на предмет впливу реалізації акта на показники економічного і соціального розвитку. За результатами опрацювання Мінекономіки оформляє висновок за встановленою ним формою.
У висновках Мінфіну, Мінекономіки та Мінцифри зазначається однозначна позиція щодо проекту акта - погоджено без зауважень, із зауваженнями або не підтримано.
Пунктом 1 параграфу 34 Регламенту встановлено, що під час розроблення проекту акта Кабінету Міністрів розробник вивчає стан справ у відповідній сфері, визначає проблему, яка потребує розв`язання, аналізує причини її виникнення, визначає цілі та обирає шляхи їх досягнення, визначає перелік заінтересованих сторін та прогнозує вплив реалізації акта на їх інтереси, визначає предмет правового регулювання, механізм вирішення питання (зокрема із застосуванням інформаційно комунікаційних технологій), що потребує врегулювання, передбачає правила і процедури, які, зокрема, унеможливлювали б вчинення корупційних правопорушень, а також робить прогноз результатів реалізації акта та визначає критерії (показники), за якими оцінюватиметься ефективність його реалізації.
Пунктом 1 параграфу 48 глави 5 Регламенту передбачено, що проекти актів Кабінету Міністрів вносяться на розгляд Кабінету Міністрів Прем`єр-міністром. Першим віце-прем`єр-міністром, віце-прем`єр-міністром, міністром, який не очолює міністерство, а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (крім тих органів, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через відповідних міністрів), державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.
Проекти актів, підготовлені центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через відповідного міністра, вносяться на розгляд Кабінету Міністрів відповідним міністром.
Проекти актів, підготовлені центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів через відповідного міністра, вносяться на розгляд Кабінету Міністрів відповідним міністром.
Центральні органи виконавчої влади забезпечують підготовку та подання відповідному міністрові матеріалів (виступів) до таких проектів актів для їх представлення на засіданні Кабінету Міністрів.
Проекти актів Кабінету Міністрів, підготовлені центральними органами виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується безпосередньо Кабінетом Міністрів, представляє на засіданні Кабінету Міністрів Міністр Кабінету Міністрів.
Пунктом 1 параграфу 49 Регламенту встановлено, що проект акта Кабінету Міністрів разом з додатками до нього, підготовлений з дотриманням вимог цього Регламенту, візується керівником органу, який є головним розробником, або особою, що його заміщує, та вноситься до Кабінету Міністрів разом із супровідним листом.
Положеннями параграфів 55-55-1 Регламенту визначено порядок розгляду проектів актів Кабінету Міністрів України, відповідно до якого опрацьований проект акта Кабінету Міністрів, зазначений у підпункті 1 пункту 2 параграфу 28-1, разом з матеріалами, поданими головним розробником, та висновком Секретаріату Кабінету Міністрів, а також висновком Європейської Комісії (у разі наявності) включається до порядку денного засідання відповідного урядового комітету. 
Якщо за результатами розгляду проекту акта на засіданні урядового комітету розбіжності щодо нього врегульовано та підтримано позицію головного розробника, такий проект подається для розгляду на засіданні Кабінету Міністрів. 
Якщо за результатами розгляду проекту акта на засіданні урядового комітету розбіжності щодо нього врегульовано та головний розробник погодився з висловленими зауваженнями, такий проект повертається головному розробнику для доопрацювання. 
Якщо строк доопрацювання не визначено, проект вноситься до Кабінету Міністрів не пізніше ніж через 10 днів після його розгляду на засіданні урядового комітету та подається для розгляду на засіданні Кабінету Міністрів після проведення Секретаріатом Кабінету Міністрів повторної експертизи.
Якщо за результатами розгляду проекту акта на засіданні урядового комітету розбіжності в позиціях головного розробника та заінтересованих органів не врегульовано, такий проект подається для розгляду на засіданні Кабінету Міністрів у редакції головного розробника для прийняття остаточного рішення
Урядовий комітет може визнати за недоцільне прийняття акта Кабінету Міністрів. Остаточне рішення щодо проекту такого акта приймає Кабінет Міністрів, крім випадків, коли проти рішення урядового комітету щодо недоцільності прийняття акта Кабінету Міністрів не заперечує головний розробник, який вніс проект з власної ініціативи.
Проект акта Кабінету Міністрів додатково може розглядатися на засіданні урядового комітету, до повноважень якого віднесені питання європейської інтеграції, за пропозицією його голови, якщо такий акт відповідно до висновку Секретаріату Кабінету Міністрів за предметом регулювання стосується міжнародно-правових зобов`язань України у сфері європейської інтеграції та/або належить до сфер, правовідносини в яких регулюються правом Європейського Союзу (acquis ЄС). Якщо за висновком Секретаріату Кабінету Міністрів проект акта не відповідає, у тому числі частково не відповідає, міжнародно-правовим зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та/або праву Європейського Союзу (acquis ЄС), такий проект акта обов`язково розглядається на засіданні урядового комітету, до повноважень якого віднесені питання європейської інтеграції.
Розглянутий на засіданні урядового комітету проект акта Кабінету Міністрів включається до порядку денного чергового засідання Кабінету Міністрів. До проекту акта крім матеріалів, поданих головним розробником, та висновку Секретаріату Кабінету Міністрів, а також висновку Європейської Комісії (у разі наявності) додаються витяг з протоколу засідання урядового комітету і довідка про розбіжності щодо проекту акта, якщо їх не врегульовано після розгляду урядовим комітетом.
Акт Кабінету Міністрів приймається, якщо за результатами розгляду на засіданні проект такого акта підтримано більшістю голосів посадового складу Кабінету Міністрів або за нього проголосувало половина посадового складу Кабінету Міністрів, включаючи Прем`єр-міністра.
Акт Кабінету Міністрів може бути прийнятий з доопрацюванням, якщо до нього висловлені зауваження, врахування яких не призведе до суттєвих змін основних положень проекту акта. У такому разі Кабінет Міністрів приймає рішення про прийняття акта з доопрацюванням із зазначенням конкретних результатів обговорення та шляхів його доопрацювання. Доопрацьований головним розробником проект акта у визначений Кабінетом Міністрів строк подається на підпис Прем`єр-міністрові після його оформлення Секретаріатом Кабінету Міністрів. Експертиза такого проекту акта Секретаріатом Кабінету Міністрів не проводиться. Якщо строк не визначено, доопрацьований проект подається на підпис Прем`єр-міністрові не пізніше ніж у тижневий строк після його розгляду на засіданні.
Якщо за результатами обговорення члени Кабінету Міністрів зробили висновок щодо необхідності суттєвого доопрацювання проекту акта Кабінету Міністрів, такий проект акта разом з матеріалами до нього повертається головному розробнику для доопрацювання та повторного внесення для розгляду на засіданні Кабінету Міністрів у визначений ним строк. Якщо строк не визначено, проект вноситься не пізніше ніж через десять днів після його розгляду на засіданні.
Підпунктом 2 пункту 1 параграфу 79 Регламенту передбачено, що Секретаріат Кабінету Міністрів здійснює моніторинг виконання органами виконавчої влади актів Кабінету Міністрів та доручень Прем`єр-міністра в частині дотримання строків, визначених для їх виконання.
Частиною десятою статті 47 Закону № 794-VII визначено, що секретаріат Кабінету Міністрів України є юридичною особою і діє на підставі цього Закону та Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 №850 затверджено Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України (далі - Положення).
Пунктом 1 Положення визначено, що Секретаріат Кабінету Міністрів України (далі - Секретаріат) є постійно діючим органом, що забезпечує діяльність Кабінету Міністрів України. Секретаріат у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, Регламентом Кабінету Міністрів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням, а також наказами Міністра Кабінету Міністрів України.
Основними завданнями Секретаріату є організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне, матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України, урядових комітетів, Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністрів України, Міністра Кабінету Міністрів України та міністра, який не очолює міністерство (пункт 2 Положення).
Відповідно до абзацу першого пункту 16 Положення структурні підрозділи Секретаріату забезпечують діяльність Кабінету Міністрів України, урядових комітетів з питань, що належать до їх компетенції, та виконують функції відповідно до цього Положення і положень про структурні підрозділи.
У пункті 17 Положення визначено, що структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції здійснюють контроль за своєчасним поданням органами виконавчої влади проектів актів законодавства та інших документів для підготовки їх до розгляду Кабінетом Міністрів України та урядовими комітетами; здійснюють в установленому порядку моніторинг виконання органами виконавчої влади актів Кабінету Міністрів України та доручень Прем`єр-міністра України в частині дотримання строків, визначених для їх виконання.
Щодо встановленого військовослужбовцям Законом №3363 пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» права на компенсацію першого внеску за іпотечним кредитуванням та додаткових виплат за іпотечним кредитом, суд вказує, що згідно вказаного пункту 7-1 забезпечення іпотечного кредитування здійснюється відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством "Українська фінансова житлова компанія", та порядок та умови надання компенсації військовослужбовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Суд враховує, що ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» серед основних завдань має реалізація державної програми доступного іпотечного кредитування «єОселя» (далі - Програма «ЄОселя») відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 № 856 (із змінами) (далі – Умови, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2024 № 1136).
Пункт 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством “Українська фінансова житлова компанія” доступного іпотечного кредитування громадян України, передбачає:
« 11. Роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною може здійснюватися компенсація:
першого внеску або його частини за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки;
частини процентної ставки;
частини суми повернення кредиту.
Виплата компенсації першого внеску або його частини, частини процентної ставки, частини суми повернення кредиту здійснюється роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною в межах затверджених на відповідний рік бюджетних призначень, за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, у порядку, визначеному роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною.
Виплата компенсації першого внеску або його частини, частини процентної ставки, частини суми повернення кредиту може надаватися відповідно до законодавства на підставі регіональних та місцевих іпотечних програм за рахунок місцевих ресурсів (місцевих бюджетів).»
Відповідно слідує, що реалізація передбачених Законом № 3633 прав військовослужбовців, у разі укладання ними першого контракту, на компенсацію 50 відсотків першого внеску за кредитом, та додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби, та ще 100 тисяч гривень після другого, здійснюється відповідно до пункту 11 Умов.
Згідно абзаци першого - другого пункт 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, передбачено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби, у зв`язку із чим слідує, що «роботодавець кандидата», в розумінні пункту 11 Умов, відносно військовослужбовців Збройних Сил України - є Міністерство оборони України.
Повертаючись до положень пункту 11 Умов вбачається, що реалізація прав військовослужбовців Збройних Сил України, учасників програми отримання житла через забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування, відбувається за умов формування Міноборони відповідного бюджету на означену компенсацію із затвердженням порядку виплати зазначених компенсацій та здійснення таких виплат.
Враховуючи згаданий вище абзац другий підпункту 3 пункту 3 частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633, Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язано привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.
Відповідно до пункту 1.4 Плану організації підготовки проектів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 22.04.2025 № 12375/1/1-24, наданого до справи (далі – План), на виконання абзацу другого та четвертого підпункту 5 пункту 3 розділу І Закону № 3633 доручено Мінфіну - скликання, Мінекономіки, Міноборони, МВС, Мінсоцполітики, Мінцифри, Мін`юсту, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ (за згодою), Службі зовнішньої розвідки (за згодою), Управлінню державної охорони (за згодою), Департаменту з питань фінансового та економічного розвитку, Департаменту з питань безпеки, оборони, діяльності органів юстиції та запобігання корупції, Департаменту інформаційних технологій та безпеки - відповідно до компетенції, в строк до 9 травня 2024 року подати на розгляд Кабінету Міністрів проект відповідного нормативно-правового акта.
Відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 22.04.2024 № 12375/1/1-24 відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану організації підготовки проєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» визначено Міністерство фінансів України. 
Листом від 30.04.2024 № 14030-02-3/13946 Мінфін звернувся до Кабінету Міністрів України з проханням визначити головним виконавцем Мінекономіки.
Згідно Резолюції Прем`єр-міністра України від 07.05.2024 № 12375/12/1-24 виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану покладено на Міністра економіки України Свириденко Ю.А.
Відповідно до протоколу наради від 23.05.2024 № 191 вбачається проведення Мінекономіки 21.05.2024 наради з представниками Міноборони, Мінфіну та ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО».
Після наради Мінекономіки звернулося до Кабінету Міністрів України листом від 12.06.2024 № 3832-01/42851-01 з проханням залишити головним виконавцем пункту 1.4 Плану Міністерство фінансів України, оскільки ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» листом від 17.05.2024 № 22-3/02-766/2024 проінформувало про неможливість здійснення компенсації 50% першого внеску за іпотечним кредитування військовослужбовцям, які уклали перший контракт, за рахунок коштів Укрфінжитла у зв`язку з тим, що фінансова модель Товариства наразі побудована на залучених коштах під цінні папери, таким чином ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» не має необхідних коштів для фінансування такої компенсації, право на компенсацію може бути реалізовано відповідно до Умов роботодавцем кандидата або заінтересованими сторонами за рахунок бюджетів таких сторін.
Мінекономіки зокрема зазначено за участю Мінфіну та Міноборони проведено нараду щодо розроблення порядку і умов надання військовослужбовцям, які уклали перший контракт, компенсації 50 % першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України. 
Під час наради представниками Міноборони було зазначено, що програми забезпечення житлом військовослужбовців є у відповідних Міністерствах та фінансуються за їх бюджетними програмами. 
Водночас вказано про неможливість здійснення компенсації 50% першого внеску за іпотечним кредитування військовослужбовцям, які уклали перший контракт, за рахунок коштів Укрфінжитла у зв`язку з тим, що фінансова модель Товариства наразі побудована на залучених коштах під цінні папери, таким чином Укрфінжитло не має необхідних коштів для фінансування такої компенсації, та зазначене питання може бути вирішено шляхом перерозподілу коштів, що виділені на забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей і використовуються з окремих бюджетних програм, передбаченими Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» або шляхом підписання договору з Укрфінжитлом державними органами чи установами, з- якими військовослужбовцем укладено контракт, як роботодавцем кандидата відповідно до пункту 11 Умов.
Вказано також, що згідно з Положенням про Міністерство фінансів України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375, Мінфін відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: готує проект протокольного рішення Кабінету Міністрів України щодо визначення переліків бюджетних програм, за якими необхідно затвердити порядки використання коштів державного бюджету або внести зміни до затверджених порядків використання коштів державного бюджету; погоджує подані головними розпорядниками бюджетних коштів проекти паспортів бюджетних програм; затверджує загальні вимоги до визначення результативних показників бюджетних програм.
Резолюцією Прем`єр-міністра України від 24.06.2024 № 12375/65/1-24 виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану покладено у повному обсязі на Міністра економіки України Свириденко Ю.А. та Міністра фінансів України Марченко С.М.
Мінфін листом від 04.06.2024 № 14030-09-5/17174 до Мінекономіки надав інформація про наявні бюджетні програми щодо забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей, що передбачені у додатку 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Мінекономіки листом від 26.06.2024 № 3832-06/45873-08 звернулося до ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» щодо обрахунку потреби у фінансових коштах. 
Листом від 27.06.2024 № 23-6/02-968/2024 ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО» надіслано обрахунок потреби у фінансуванні яким зазначило прогноз компенсації першого внеску за 2024 рік 975 964 190 грн та прогноз компенсації першого внеску за 2025 рік у сумі 4 376 721 071 грн.
Також, Мінекономіки 17.07.2024 проведено нараду з представниками Мінфіну, Міністерства внутрішніх справ України, Держспецзв`язку, Державної прикордонної служби України, Міністерства оборони України, СБУ, ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО», ГШ ЗСУ, ДСНС, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України. 
За результатами наради вирішено протягом тижня опрацювати ПрАТ «Укрфінжитло» з банками партнерами програми «єОселя» можливість компенсації частини першого внеску військовослужбовців за рахунок ОВДП, та надати напрацьовані пропозиції до Мінекономіки; Міністерству оборони України надати прогнозовані обсяги потреби на 2024 – 2025 роки кількості військовослужбовців, які можуть заключити перший контракт та матимуть можливість скористатися компенсацією частини першого внеску військовослужбовців. А також потенційним роботодавцям військовослужбовців, які можуть заключити перший контракт, опрацювати питання щодо підготовки бюджетного запиту до Мінфіну з урахуванням розрахунків наданих ПрАТ «УКРФІНЖИТЛО». 
Листом Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2024 № 24443/04-2024 повідомлено, що орієнтовна сума додаткового фінансування з державного бюджету України, необхідного для виплати компенсації визначеній кількості військовослужбовців НГУ та ДПСУ, які протягом 2024– 2025 років потенційно можуть укласти перший контракт про проходження військової служби, становитиме майже 11 млрд. грн. Крім того повідомлено, що фінансування додаткових виплат, передбачених пунктом 7 1 статті 12 Закону України «Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX), потребуватиме додаткових витрат з державного бюджету України в розмірі ще 7,9 млрд. грн. та зауважено, що відповідно до пункту 71 статті 12 Закону України «Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX) порядок та умови надання військовослужбовцям компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Міністерство оборони України листом від 05.08.2024 № 220/11246 повідомлено, що орієнтовна потреба на виплату компенсації першого внеску за кредитом складає 5,5 млрд щорічно. Водночас розподілом орієнтовних граничних показників видатків, доведених Міністерством фінансів України, на 2025-2027 роки для Міноборони нових видатків не передбачено. 
Листом від 19.09.2024 № 3832-01/69470-01 Мінекономіки звернулося до Кабінету Міністрів України з пропозицією здійснювати відшкодування першого внеску військовослужбовцям за рахунок державних органів чи установи з якими військовослужбовцем укладено контракт, можуть виступати в якості роботодавця позичальника та в межах бюджетних програм, передбаченими Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
Резолюцією Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки України від 11.10.2024 № 12375/125/1-24 доручено Мінекономіки (скликання), Мінфіну, Міноборони, МВС, Мінсоцподірики, Мінцифри, Мін`юсту, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби забезпечити виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану (резолюція Прем`єр-міністра України від 22 квітня 2024 р. № 12375/1/1-25), в повному обсязі.
Мінекономіки листом від 14.02.2025 № 3832-01/14502-01 звернулося до Кабінету Міністрів України щодо визначення Міноборони відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану мотивуючи це тим, що Товариство «Укрфінжитло» залучає фінансові ресурси на внутрішньому ринку відповідно до ринкових умов, у тому числі для надання доступного іпотечного кредитування та сплати компенсації. Окрім цього, Мінекономіки звернуло увагу на те, що збільшення фінансового навантаження на «Укрфінжитло» може призвести до збитковості Товариства та зриву реалізації державної житлової Програми «єОселя». Водночас пунктом 11 Умов передбачено, що роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною може здійснюватися компенсація першого внеску або його частини за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки; частини процентної ставки; частини суми повернення кредиту. Виплата компенсації першого внеску або його частини, частини процентної ставки, частини суми повернення кредиту здійснюється роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною в межах затверджених на відповідний рік бюджетних призначень, за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, у порядку, визначеному роботодавцем кандидата або заінтересованою стороною. Державні органи або установи, з якими військовослужбовець уклав контракт, виконують функції його роботодавця та, згідно з пунктом 11 Умов, мають можливість компенсувати перший внесок військовослужбовцям у рамках бюджетних програм, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік». При цьому Мінветеранів разом з «Укрфінжитло» розробляє модель фінансово кредитного механізму забезпечення житлом, яка включає визначення категорій позичальників, умов кредитування, залучення уповноважених суб`єктів тощо. Разом з цим, 01.10.2024 проведена робоча нарада Міноборони за участі «Укрфінжитло» щодо реформування системи забезпечення військовослужбовців житлом, де однією з основних проблем кредитування було зазначено відсутність у потенційних позичальників коштів на оплату першого внеску для участі у Програмі «єОселя».
Резолюцією Прем`єр-міністра України від 25.03.2025 № 12375/168/1-24 Мінекономіки доручено продовжити виконання зазначеного завдання. 
Листом від 28.10.2025 № 3832-01/73232-01 Мінекономіки повторно звернулося до Кабінету Міністрів України щодо визначення Міноборони відповідальним виконавцем пункту 1.4 Плану.
Суд враховує, що листом від 08.10.2024 № 220/14822 Міноборони звертало увагу Мінекономіки про необхідність розроблення вказаного нормативно-правового акту з метою уникнення соціальної напруги серед військовослужбовців.
Мінекономіки листом від 04.11.2024 № 3832-06/78372 повідомило Міноборони, що державні органи чи установи з якими військовослужбовцем укладено контракт, можуть відповідно до пункту 11 Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2022 № 856 та в межах бюджетних програм, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», здійснювати відшкодування першого внеску або його частини за кредитом військовослужбовцям. Однак, вказана норма не визначає порядок Компенсації, а передбачає можливість (необов`язковість) її здійснення.
Суд вказує, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зокрема Кабінета Міністрів України, може мати зовнішню форму поведінки (діяння), що полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Тобто, бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб`єктом владних повноважень на реалізацію покладеної на нього компетенції.
Зазначене узгоджується із правовими висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2022 у справі № 990/46/22.
Пунктом 1, 2, 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що основними повноваженнями Кабінету Міністрів України, зокрема, є забезпечення проведення державної економічної політики, здійснення прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечення розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку. У сферах соціальної політики, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян, забезпечує розроблення та виконання державних програм соціальної допомоги, вживає заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази закладів соціального захисту осіб з інвалідністю, пенсіонерів та інших непрацездатних і малозабезпечених верств населення; у сфері національної безпеки та обороноздатності забезпечує соціальні і правові гарантії військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, та членам їхніх сімей.
При цьому, пункт 3 статті 116 Конституції України визначає, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.
Таким чином, Кабінет Міністрів України у відповідності до норм чинного законодавства має право формувати, встановлювати та затверджувати державні соціальні стандарти і нормативи.
Так, враховуючи вищезазначені повноваження та обов`язки КМУ визначені Законом України «Про Кабінет Міністрів України» та Регламентом, зокрема, покладені на нього абзацом 2 підпунктом 3 пункту 3 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633, КМУ мав протягом трьох місяців з дня набрання чинності Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом. 
Резолюціями Прем`єр – міністра на Мінекономіки було покладено обов`язок виконання завдання визначеного пункту 1.4 Плану організації підготовки проектів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633-ІХ – подати на розгляд КМУ проект відповідного нормативно - правового акту до 09 травня 2024 року та доручено Мінекономіки (скликання), Мінфіну, Міноборони, МВС, Мінсоцподірики, Мінцифри, Мін`юсту, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби забезпечити виконання завдання, визначеного пунктом 1.4 Плану.
Тобто, на КМУ не було покладено обов`язку щодо розроблення проекту нормативно-правового акту, КМУ мав вчиняти дії щодо здійснення моніторингу виконання органами виконавчої влади актів Уряду та доручень Прем`єр-міністра в частині дотримання строків, визначених для їх виконання, що передбачено підпунктом 2 пункту 1 параграфу 79 Регламенту для приведення нормативно-правових актів у відповідності до Закону №3633.
Як згадано вище розроблення проєкту акта починається невідкладно після отримання відповідного завдання та триває виходячи з необхідності врахування у загальному часі підготовки проекту акта вимог, встановлених цим Регламентом щодо часу, достатнього для погодження проекту акта заінтересованими органами, та часу, достатнього для проведення правової експертизи Мін`юсту та експертизи Секретаріату Кабінету Міністрів.
Відповідно чітких строків протягом якого має бути розроблений проєкт акта Кабінету Міністрів України законодавством не встановлено.
Як вбачається, Секретаріат Кабінету Міністрів України листами від 01.05.2025 № 10815/0/2-25, від 18.06.2025 № 15037/0/2-25, від 18.09.2025 № 23303/0/2-25 неодноразово звертав увагу Мінекономіки на невиконання завдання визначеного пунктом 1.4 Плану та просив невідкладно інформувати Кабінет Міністрів про стан виконання завдання. На момент отримання від Секретаріату Кабінету Міністрів України документів наданих листом від 03.10.2025 № 24607/0/2-25 Мінекономіки не подано до Кабінету Міністрів України на розгляд проекту нормативно-правового акта, що передбачений пунктом 1.4 Плану організації підготовки прєктів актів та виконання інших завдань, необхідних для реалізації Закону № 3633.
У висновку, суд не вбачає бездіяльності КМУ щодо не розроблення заявленого позивачем Порядку, оскільки такого обов`язку на КМУ чинним законодавством не покладено.
Відповідно до встановленого судом слід зазначити, що Урядом визначено правове регулювання надання військовослужбовцям компенсацій за іпотечним кредитуванням, затверджені загальні умови отримання компенсації за іпотечне кредитування та делеговано Мінобороні на самостійне встановлення порядку надання встановленої компенсації.
Суд вказує, що оскільки розроблення проєкту було покладено на Мінекономіки, Кабінет Міністрів України не міг дотриматись строків, визначених для їх виконання, що передбачено пп. 2 п. 1 параграфу 79 Регламенту, та оскільки, Міненерго не подало на розгляд КМУ проєкту, дії останнього не можуть свідчити та не є підтвердженням наявності бездіяльності Кабінету Міністрів України по невиконанню абз. 2 підпункту 3 пункту 3 частини 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633, вчиняти дії по затвердженню проєкту нормативно-правового акту у Кабінету Міністрів України були відсутні, та вході розгляду справи протилежного судом не встановлено та позивачем належними та достатніми доказами бездіяльність КМУ не доведено.
На час розгляду справи судом встановлено, що 13.01.2026 ухвалено Закон України «Про основні засади житлової політики» № 4751-IX, яким визначено основні правові, економічні, соціальні та організаційні засади житлової політики щодо реалізації права осіб на житло, забезпечення сталого та ефективного використання житлового фонду України. Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» вищевказаного Закону, статтю 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції, зокрема, доповнено пунктом 8 такого змісту: 
«Військовослужбовці у разі укладення першого контракту мають право на компенсацію 50 відсотків першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством "Українська фінансова житлова компанія" доступного іпотечного кредитування громадян України, та додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і 100 тисяч гривень - після другого року військової служби. 
Компенсація, передбачена цим пунктом, надається військовослужбовцю один раз за весь час проходження ним військової служби. 
Порядок та умови надання військовослужбовцям компенсації, передбаченої цим пунктом, визначаються Кабінетом Міністрів України».
Мінекономіки листом від 08.04.2026 № 3104-02/33964-03 було направлено до Міноборони на погодження проєкт постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання надання військовослужбовцям у разі укладання першого контракту компенсації за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України. 
Листом від 08.04.2026 № 3104-02/33964-03 Мінекономіки направило до Міністерства фінансів України на погодження проєкт постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання військовослужбовцям у разі укладання першого контракту компенсації за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України».
Міністерство фінансів України листом від 24.04.2026 № 14030-09 5/11466 надало висновок до проєкту постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання військовослужбовцям у разі укладення першого контракту компенсації за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України».
До Кабінету Міністрів України на час вирішення справи Мінекономіки розроблений спірний проєкту на виконання п. 1.4 Плану не направлено.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини першої та частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).
Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абзац другий частини другої статті 77 КАС України).
Відповідно судом, враховуючи вимоги частини другої статті 2 КАС України не встановлено бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо не розроблення Порядку здійснення компенсації частини першого внеску за кредитом, забезпеченим предметом іпотеки відповідно до Умов забезпечення приватним акціонерним товариством «Українська фінансова житлова компанія» доступного іпотечного кредитування громадян України, та виплати додатково 100 тисяч гривень після першого року військової служби і ще 100 тисяч гривень після другого військовослужбовцям, які уклали перший контракт передбаченого пунктом 7-1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідач КМУ діяв відповідно у межах своїх повноважень та із дотриманням Конституції України і норм діючого законодавства.
Згідно частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Решта доводів сторін не впливають на висновки суду.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 139 та статті 143 КАС України, враховуючи висновки суду за наслідками вирішення справи, у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення у справі питання щодо розподілу судових витрат. Від інших учасників по справі судові витрати до розподілу судом не заявлено.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий суддя Войтович І. І.

Судді: Скрипка І.М.

Басай О.В.