Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 	справа № 580/1656/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання – Гришанова А.І.,

за участю представників:
позивача – Потапенка С.В.,
відповідача – Омельчука М.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПАРТНЕР» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПАРТНЕР» (далі – ТОВ «АВТО ПАРТНЕР», позивач) подало позов до Житомирської митниці (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № UA101000/2025/000168/2 від 28.08.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 101020/2025/000925.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивач додав до митної декларації необхідні документи, які в повній мірі відповідають переліку документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України та відображають дійсну вартість поставленого товару, відсутність будь-яких розбіжностей щодо складових ціни, повну відповідність документів, наданих нерезидентом щодо вартості товару та його повна попередня оплата позивачем.
Ухвалою від 24 лютого 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.
06.03.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що заявлена митна вартість ввезеного позивачу комбайну є нижчою за вартість ввезеного на митну територію України схожого, що підтверджується інформацією по схожому товару, яка проаналізована за МД № 24UA205050019905U0 від 26.05.2024. Крім того документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог ст. 55 Митного кодексу України 28.08.2025 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості № UA101000/2025/000168/2. Методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г – в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів: за МД 24UA205050019905U0 від 26.05.2024.
Крім того зазначив, що судовий збір має бути розраховано виходячи із суми донарахованих митних платежів.
У судовому засіданні 23.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд справи по суті. Чергове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 16.04.2026.
У судовому засіданні 16.04.2026 позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
03 липня 2025 року між позивачем (Покупець) та фірмою BALTIK AGROMACHINERY, AS (Естонія) (Продавець) укладено Контракт № 419 МАТ відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець приймати та оплачувати техніку, далі - Товар, відповідно до інвойсу по кожній окремій поставці, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Відповідно до п.п. 3.2.1 п. 3.2 розділу 3 Контракту товар поставляється на умовах поставки, зазначених у інвойсі на кожну поставку. 
Відповідно до п.п. 3.2.2 п. 3.2 розділу 3 контракту Продавець зобов`язаний повідомити покупця за допомогою факсимільного зв`язку про готовність товару до відправки, а про здачу товару Перевізнику повідомити із зазначенням та передачею, документів: інвойс, експортна декларація. 
На виконання вимог вищевказаного контракту продавець фірма BALTIK MACHINERY AS (Естонія) надала позивачу:
- проформу-інвойс від 03.07.2025 NEES0024048 на придбання позивачем комбайну САSE IH 5140 країна походження USA/США, бувший у використанні, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 в комплекті зі жниваркою CASE 20V номер кузова НОМЕР_2 бувший у користуванні за ціною 95800,00 євро та Візок/trailer виробництва Ziegler, ідентифікаційний номер 4201225, бувший у використанні, 2017 року випуску за ціною 1200 євро. Всього вартість товару на загальну суму 97000 євро;
- інвойс від 21.08.2025 № ARCI0013301 на придбання позивачем комбайну САSE IH 5140, бувший у використанні, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_2 , trailer Ziegler, VIN НОМЕР_3 , 2017 року випуску на загальну суму 97000 євро. Умови поставки – FCA.
Згідно банківських виписок АТ «КРЕДОБАНК» позивач 05.08.2025 здійснив оплату на суму 7000 євро, 20.08.2025 – 90000 євро.
Позивач надав відповідачу митну декларацію за №25UA 10102002858303 від 28.08.2025 для митного оформлення придбаного товару з документами, перелік яких вказаний у картці відмови. Митну вартість декларантом було заявлено за першим методом (за ціною контракту) в розмірі 97000 євро.
28.08.2025 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Житомир-центральний» з метою імпорту товару «1. Зернозбиральний комбайн у комплекті зі жниваркою: Case; модель – IH 5140; серійний номер комбайна – YHG014919; календарний рік виготовлення – 2017; тип двигуна – дизель; що був в використанні; жниварка Case 20V – 1шт.; серійний номер – 838140019; рік випуску – 2018; бувша в використанні; виробник – Case; країна виробництва – US», код згідно з УКТЗЕД – 8433510000, що ввозився на адресу ТОВ «АВТО Партнер», подано митну декларацію № 25UA101020028583U3. 
Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом, за ціною договору на рівні 99347,25 EUR за одиницю. 
Разом з митною декларацією відповідно до графи 44 МД подано такі документи: 
- договір купівлі – продажу (4100) № 419 МАТ від 03.07.2025; 
- рахунок – проформа (0325) № EESO024048 від 03.07.2025; 
- рахунок – фактура (0380) № ARCI0013301 від 21.08.2025; 
- книжка МДП (0952) № XZ.86180560 від 25.08.2025; 
- автотранспортна накладна CMR (0730) № А № 002292 від 22.08.2025; 
- платіжні документи, що підтверджують вартість товару (3002) б/н від 05.08.2025 та від 20.08.2025;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (3007) № 379 від 27.08.2025.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадова особа митниці направила позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 4) виписку з бухгалтерської документації (стосовно підтвердження фактичних витрат на транспортування товару); 5) копію митної декларації країни відправлення.
На вимогу митного органу декларант додатково надав: договір від 02.01.2024 № 02-01/2024 на виконання транспортних послуг; копія декларації країни відправлення від 22.08.2025 № 25ЕЕ4120Е0097926В9.
За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2025/000168/2 від 28.08.2025 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA 101020/2025/000925 від 28.08.2025
В обґрунтування вказаного рішення митний орган зазначив, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме: - контракт від 03.07.2025 № 419МАТ (далі – контракт) не містить підпису продавця - Anne Oja-Aru, яка відповідно до преамбули контракту є директоркою фірми BALTIC AGRO MACHINERY AS. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо справжності цього документа що встановлює ціни на товар; - відповідно до п 4.1 контракту продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати техніку, згідно з інвойсами за кожною окремою поставкою та є невід`ємною частиною цього контракту. Ціна товару обмовляється сторонами на кожну одиницю товару та фіксується в інвойсі. Вищевказані умови зовнішньоекономічного контракту свідчать про те, що документ (інвойс), в якому визначені найменування, перелік, кількість, ціна, умови поставки товару повинен бути погоджений обома сторонами. Наданий до митного оформлення рахунокфактура від 21.08.2025 № ARCI0013301 (далі – рахунок-фактура) не має засвідчення обома сторонами і яке б свідчило про те, що даний документ є узгодженими сторонами; - відповідно до пункту 3.2.1 контракту товар поставляється на умовах поставки, зазначених в інвойсі на кожну поставку. Однак всупереч вимог міжнародних правил Інкотермс, в інвойсі зазначено лише термін FCA, без точного визначення місця поставки товару; - відповідно до даних рахунку-фактури комбайн є бувшим у користуванні, однак у графі «відпрацьовано мотогодин» зазначено 0.00 годин. Зазначена розбіжність викликає сумнів у митного органу щодо стану комбайну, а саме можливо товар поставляється після повного відновлення моторесурсу, що в свою чергу має значний вплив на вартість комбайну; - згідно з інформацією, що міститься в CMR № 002292 від 22.08.2025 перевізником виступає компанія LLC Dedushka. Разом з тим, для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення додатково наданий Договір № 02-01/2024 на виконання транспортних послуг від 02.01.2024 між ТОВ «Авто Партнер» та ТОВ «Дедушка», що відповідно до даних автотранспортної накладної не здійснювала перевезення товарів. Відповідно до пункту 4.1. цього договору транспортування вантажу здійснюється на вимогу «Замовника» на основі його письмової Заявки, яка до митного оформлення надана не була. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі – Наказ №599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Зазначені документи до митного оформлення додані не були, однак їх наявність передбаченні у Розділі 3 Договору № 02-01/2024 на виконання транспортних послуг від 02.01.2024; - платіжний документ від 05.08.2025 (SWIFT) не може бути використано для підтвердження заявленої митної вартості, так як даний документ не можливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару, адже не містить: посилання на рахунок-фактуру, даних про товар, тобто дані, які б могли свідчити про те, що даний платіжний документ стосується оцінюваного товару. А саме відповідно до наданого інвойсу ЕЕSО024048 від 03.07.2025 найменування товару є комбайн зі жниваркою та візок, а у платіжному документі зазначено лише комбайн. Методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г – в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів: за МД 24UA205050019905U0 від 26.05.2024 - « 1.Комбайн сільськогосподарський зернозбиральний, що використовувався, марки «CASE IH 5140 Axial Flow», серійний номер НОМЕР_4 , рік виготовлення 2017, двигун дизельний, № двигуна НОМЕР_5 , в комплекті зі жниваркою Case IH 3050, ширина захвату 6,1м, серійний номер 838134021, рік виготовлення 2018, з ріпаковим обладнанням - 1шт. Транспортується в частково демонтованому стані. Торгівельна марка «CASE IH». Країна виробництва США – 160000 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Так, частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 «Резервний метод» МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).
Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).
Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі № 820/10288/15 у подібних правовідносинах.
Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Під час надання оцінки правомірності спірного рішення, суд зазначає таке.
Суд вище встановив, що для підтвердження митної вартості товару митниці було надано, зокрема: контракт № 419 МАТ від 03.07.2025; рахунок-проформа (0325) № EESO024048 від 03.07.2025 на суму 97000 EUR; рахунок-фактура (0380) № ARCI0013301 від 21.08.2025 на суму 97000 EUR; банківські виписки АТ «КРЕДОБАНК» від 05.08.2025 на суму 7000 євро, та від 20.08.2025 на суму 90000 євро; документи щодо перевезення: договір № 02-01/2024 від 02.01.2024 на виконання транспортних послуг; автотранспортна накладна CMR (0730) № А № 002292 від 22.08.2025; довідку про транспортні витрати № 379 від 27.08.2025.
Аналіз переліку поданих позивачем документів у процедурі митного оформлення товару вказує на те, що позивач подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості поставленого товару, який визначений ч. 2 ст. 53 МК України. При цьому подані документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів у суду не викликає. У матеріалах справи відсутні докази наявності у поданих позивачем для митного оформлення документів ознак підробки, натомість вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що була фактично сплачена за товар. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.
Під час надання оцінки доводам, що покладені у основу спірного рішення, суд зазначає, що наявна на контракті № 419 МАТ від 03.07.2025 печатка продавця - BALTIK MACHINERY AS (Естонія) у сукупності із підписаним керівником вказаного підприємства інвойсом спростовують будь-які сумніви щодо справжності цих документів та їх узгодженість між сторонами.
Щодо не подання позивачем письмової заявки позивача на перевезення та банківських платіжних документів, що підтверджували факт оплати транспортних послуг до митного оформлення, суд зазначає, що позивач під час митного оформлення подав перелік транспортних (перевізних) документів, що підтверджують вартість транспортних витрат із місця відправлення товару до місця його митного оформлення. У свою чергу банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг, як і письмова заявка покупця на перевезення, на переконання суду, не відносяться до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких встановлений ч. 2 ст. 53 МК України. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що неподання позивачем зазначених документів у спірних правовідносинах не впливає на заявлену за першим методом митну вартість.
Покликання відповідача про неможливість ідентифікувати платіжний документ від 05.08.2025 (SWIFT) з оцінюваною партією товару, суд також відхиляє, оскільки банківська виписка АТ «КРЕДОБАНК» від 05.08.2025 на суму 7000 євро, у графі «деталі платежу» відображає – «передплата за комбайн бувший у використанні CASE IH 51 40, контракт 419 MAT DD 03.07.2025 INV».
Таким чином, підстави покладені у основу спірного рішення суд вважає необґрунтованими.
Суд врахував, що у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД 24UA205050019905U0 від 26.05.2024.
Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння всіх характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак поставленого товару.
Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2025/000168/2 від 28.08.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 101020/2025/000925 є протиправними.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Суд зауважує, що до адміністративного позову представник позивача додав документ про сплату судового збору в розмірі 33280 грн. Разом з тим, оскільки за подання цього позову позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 7008,88 грн, то саме щодо цього розміру судового збору слід вирішити питання про розподіл судових витрат. Інша частина судового збору може бути повернута, як надміру сплачена.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № UA101000/2025/000168/2 від 28.08.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 101020/2025/000925.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПАРТНЕР» витрати зі сплати судового збору в розмірі 7008 (сім тисяч вісім) грн 88 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПАРТНЕР» (18014, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 11, офіс 212, код ЄДРПОУ 37239812);
2) відповідач – Житомирська митниця (10003, Житомирська обл., Житомирський р-н, м. Житомир, вул. Перемоги, 25, код ЄДРПОУ 44005610).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 27.04.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК