П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/37757/25	

перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,
повний текст судового рішення
складено 05.02.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-головуюча – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі № 420/37757/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
ВИКЛАД ОБСТАВИН :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича в якому позивач просить суд:
- визначити дії Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича протиправним та такими, що порушили строк розгляду депутатського звернення від 24.09.2025 року № 24-09/25 р.; 
- зобов`язати Нерубайського сільського голову Мишаглі Олега Григоровича надати відповідь на депутатське звернення від 24.09.2025 року № 24-09/25 р. в частині надання кошторису Комунальної установи «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» на 2025 р.
В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив зазначено, що на адресу відповідача направлене депутатське звернення за вих. № 24- 09/25 р. від 24.09.2025 р., яке зареєстроване в Нерубайській сільській раді 25.09.2025 р. за вх. № 37- Г дп-Н. У своєму депутатському звернені, позивач просив надати документи та інформацію, які відповідач повинен був надати протягом 10-ти денного строку. Відповідь надійшла на електронну пошту Позивача – 10.10.2025 р., не в повному обсязі, за підписом начальника фінансового управління Кривенко Г. Відповідно до відповіді вбачається, що відповідач не надав кошторис КУ «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» на 2025 р. Також відповідач не повідомив про причини ненаданні запитуваних документів, просрочив строк для надання відповіді, чим і порушив права позивача як депутата Нерубайської сільської ради.
Від Нерубайського сільського голови Мигаглі Олега Григоровича (надалі - Відповідач) надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки прохання про надання саме Нерубайським сільським головою кошторису Комунальної установи «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» на 2025 рік, - не стосується компетенції останнього, а від так і не могло бути ним задоволене. Депутат Нерубайської сільської ради VIII Грубнік Віталій Іванович був присутній на засіданні 34 позачергової сесії Нерубайської сільської ради, голосував за прийняття рішення Нерубайською сільською радою від 30.08.2024 р. № 651-VIII, яким, зокрема, затверджене Положення про Комунальну установу «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області», тобто, у його розпорядженні перебувала інформація про уповноважений орган управління даної комунальної установи та його компетенцію. Також відповідач вказує, що опрацювання депутатського звернення від 24.09.2025 р. № 24-09/25 потребувало здійснення аналізу, підготовки документації, складеної за результатами проведення сесій Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області за 2021 рік, 2025 рік, а також документів, наданих КУ «МПО НСР», що і зумовило формування відповіді на депутатське звернення саме в місячний строк, що повністю відповідало вимогам ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус місцевих депутатів». Позивач не скористався механізмом, передбаченим ч. 5 ст. 13 та ст. 22 Закону України «Про статус місцевих депутатів», який надає йому право ініціювати розгляд його депутатського звернення на засіданні сільської ради, якщо він не задоволений результатами його розгляду Нерубайським сільським головою.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправну бездіяльність Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича щодо ненадання у строк, визначений ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV відповіді на депутатське звернення депутата VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніка Віталія Івановича від 24.09.2025 року № 24-09/25.
Зобов`язано Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича у строк, визначений ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV, повторно розглянути депутатське звернення депутата VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніка Віталія Івановича від 24.09.2025 року № 24-09/25 та надати відповідь із урахуванням висновків суду.
Справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав у визначений законом строк повну інформацію, запитувану депутатом VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніком В.І., що є проявом протиправної бездіяльності.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Уповноваженим органом управління КУ «МПО НСР» є Відділ з майнових відносин, розвитку та експлуатації житлово-комунального господарства Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області (код ЄДРПОУ- 43925475), який є суб`єктом затвердження кошторису КУ «МПО НСР», а тому саме до цього органу мало б бути спрямоване депутатське звернення.
Апелянт вказує, що судом першої інстанції обрано неналежний та неефективний спосіб захисту права, оскільки, вимога депутата про надання кошторису Комунальної установи «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» була адресована Нерубайському сільському голові, який не уповноважений ні затверджувати, ні надавати зазначений кошторис. Відтак, бездіяльність відповідача помилково кваліфікована судом, як протиправна, адже, він діяв у межах наданої йому законодавством компетенції.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 відкрито апеляційне провадження, витребувану матеріали адміністративної справи та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_2 (надалі – Позивач) є депутатом Нерубайської сільської ради Одеської області, який звернувся із депутатським зверненням зареєстрованим Нерубайською сільською радою 25.09.2025 року за вх. № 37-Гдн-Н (а.с.9).
У депутатському звернені, Позивач просив надати документи та інформацію, а саме: 
- Програму «Запобігання виникнення пожеж та зменшення їх наслідків на території Нерубайської сільської ради на 2021 -2025 роки»;
- Звіт про виконання Програми «Запобігання виникнення пожеж та зменшення їх наслідків на території Нерубайської сільської ради на 2021-2025 р.» за І півріччя 2025 р. За КПКВ 8130 «Забезпечення діяльності місцевої пожежної охорони» з детальним розділом за: - джерелами фінансування (місцевий бюджет, власні надходження, дотації, обласний бюджет, державний бюджет, трансферти, тощо. )- напрямки використання коштів за КЕКВ;
- Паспорт бюджетної програми місцевого бюджету на 2025 рік за КПКВ 8130 «Забезпечення діяльності місцевої охорони».- Звіт про виконання паспорту бюджетної програми за І півріччя 2025 рік за КПКВ 81.30 «Забезпечення діяльності місцевої пожежної охорони» з детальним розподілом за : - джерелами фінансування (місцевий бюджет, власні надходження, дотації, обласний бюджет, державний бюджет, трансферти, тощо. );
- напрямки використання коштів за КЕКВ;
- Кошторис КУ «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» на 2025 р.
Вказане звернення було передано для опрацювання до фінансового управління №2 10.10.2025 року (а.с.10-11).
10.10.2025 року Фінансовим управлінням Нерубайської сільської ради надана відповідь за №220, у якій зазначено, що Рішенням сільської ради №55-VIII від 17.02.2021 року була затверджена Програма "Запобігання виникнення пожеж та зменшення їх наслідків на території Нерубайської сільської ради на 2021-2025 роки". КУ «МІСЦЕВА ПОЖЕЖНА ОХОРОНА НЕРУБАЙСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ» Одеського району Одеської області (код ЄДРПОУ 38225292) є одержувачем коштів Нерубайської сільської ради та фінансується з місцевого бюджету по КПКВК 0118130 «Забезпечення діяльності місцевої та добровільної пожежної охорони». Напротязі 2021-2024 років та 9 місяців 2025 року було використано коштів, а саме по роках: у 2021 році 1630976,43 грн.; у 2022 році 2252966,05 грн.; у 2023 році 2653833,30 грн.; у 2024 році 3532326,84 грн.; у 2025 році уточнений план зі змінами склав 4260000,00 грн., касові видатки станом на 01.10.2025 року 2911709,41 грн. У разі невикористання коштів до кінця року вони повертаються на рахунок Нерубайської територіальної громади. 
До вказаної відповіді долучено копію рішення Нерубайської сільської ради від 17.02.2021 року №55-VIII, програму запобігання виникнення пожеж та зменшення їх наслідків на території Нерубайської сільської ради на 2021 – 2025 роки, звіти про витрачання грошових коштів, паспорти бюджетної програми місцевого бюджету на 2025 рік (а.с.13-29).
Водночас, як стверджує Позивач, вказана відповідь є неповною та надійшла не від суб`єкта у якого до якого скерований депутатське звернення.
Отже, наявність протиправної бездіяльності щодо не надання відповідні на депутатське звернення, є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 140, 141 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.
До складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування.
Систему і гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до частин 1, 3 статті 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені у статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою передбачено, що сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Відповідно до частин 2, 7, 11 статті 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.
Депутат має право звернутися із запитом до керівників ради та її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих або зареєстрованих на відповідній території, а депутат міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації з питань, віднесених до відання ради.
Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.
Відповідно до статей 2, 3 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.
Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.
Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" у виборчому окрузі депутат місцевої ради зобов`язаний: 1) підтримувати зв`язок з виборцями, місцевою організацією політичної партії, яка висунула його кандидатом у депутати місцевої ради, відповідною територіальною громадою, а також громадськими організаціями, трудовими колективами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території; 2) не рідше одного разу на півріччя інформувати виборців про роботу місцевої ради та її органів, про виконання планів і програм економічного і соціального розвитку, інших місцевих програм, місцевого бюджету, рішень ради і доручень виборців; 3) брати участь у громадських слуханнях з питань, що стосуються його виборчого округу, в організації виконання рішень ради та її органів, доручень виборців, у масових заходах, що проводяться органами місцевого самоврядування на території громади або виборчого округу; 4) вивчати громадську думку; вивчати потреби територіальної громади, інформувати про них раду та її органи, брати безпосередню участь у їх вирішенні; 5) визначити і оприлюднити дні, години та місце прийому виборців, інших громадян; вести регулярний, не рідше одного разу на місяць, прийом виборців, розглядати пропозиції, звернення, заяви і скарги членів територіальної громади, вживати заходів щодо забезпечення їх оперативного вирішення.
Приписами частини 1 статті 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до медіа комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.
Згідно з частиною 2 статті 11 частини 1 статті 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.
Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.
Якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.
Верховний Суд у постановах від 17.10.2019 року у справі №664/2629/16-а, від 23.04.2020 року у справі №236/1877/17 вказав, що під депутатською діяльністю слід розуміти діяльність депутата, пов`язану з реалізацією наданих йому Конституцією та Законами України прав та виконанням обов`язків, спрямованих на представництво інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу, який зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" встановлює право депутата місцевої ради при здійсненні депутатських повноважень звертатись до органів місцевого самоврядування та їхніх посадових осіб із вимогами у формі депутатського звернення та їхній обов`язок розглядати ці вимоги і повідомляти депутата про результати їх розгляду.
При цьому, з огляду на зміст статті 13 частини 1 статті 11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", закон визначає, що строк розгляду депутатського звернення складає: загальний строк 10 днів; місячний строк в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки.
При цьому, якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.
Депутатське звернення Депутата VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніка Віталія Івановича від 24.09.2025 року розглянуто 10.10.2025 року про що надано відповідь № 220 за підписом начальника фінансового управління, з пропуском 10 денного строк розгляду депутатського звернення. 
Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що опрацювання депутатського звернення від 24.09.2025 р. № 24-09/25 потребувало здійснення аналізу, підготовки (включаючи копіювання та сканування) документації, складеної за результатами проведення сесій Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області за 2021 рік, 2025 рік, а також документів, наданих КУ «МПО НСР», що і зумовило формування відповіді на депутатське звернення саме в місячний строк, оскільки якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.
Матеріали справи не містять доказів інформування позивача про неможливість розгляду депутатського звернення протягом 10 днів.
Крім того, колегія суддів зауважує, що до відповіді на депутатське звернення не долучено самого кошторису КУ «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради» на 2025 рік та не вказано про неможливість надати кошторис КУ «Місцева пожежна охорона Нерубайської сільської ради».
Як вірно установлено судом першої інстанції, про зазначені обставини відповідач зазначив лише у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі.
Крім того колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що позивач не скористався механізмом передбаченим ч. 5 ст. 13 та ст. 22 Закону України «Про статус місцевих депутатів», який надає йому право ініціювати розгляд його депутатського звернення на засіданні сільської ради, якщо він не задоволений результатами його розгляду Нерубайським сільським головою, суд вважає безпідставним з огляду на те, що це право депутата а не його обов`язок.
Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 у справі №504/1824/17 зазначив, що чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку відповідної інформації, необхідної для здійснення депутатом своїх повноважень, як і не встановлено будь-яких обмежень щодо інформації, яка не може надаватись депутату місцевої ради на його звернення.
Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" не передбачено обов`язку депутата зазначати у своєму зверненні мету отримання відповідної інформації, як і не передбачено обов`язку щодо подання депутатського запиту після отримання відмови на подане депутатське звернення.
Натомість, депутат органу місцевого самоврядування, не позбавлений права на зверення до суду за захистом свого порушеного права, що прямо гарантовано статтею 55 Конституції України.
Колегія суддів зауважує, що у депутатському зверненні позивачем вказано, яку саме інформацію він просить надати.
Водночас, відповідач не надав у визначений законом строк повну інформацію, запитувану депутатом VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніком В.І. 
За таких обставин, судом першої інстанції вірно вирішено, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправної бездіяльності Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича щодо ненадання у строк, визначений ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV відповіді на депутатське звернення депутата VIII скликання Нерубайської сільської ради Грубніка Віталія Івановича та відповідно зобов`язання Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича у строк, визначений ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV, повторно розглянути депутатське звернення від 24.09.2025 року № 24-09/25 р. та надати відповідь із урахуванням висновків суду.
При цьому, колегія суддів не вдається до аналізу, хто саме має надати кошторис комунального підприємства, з огляду на те, що у будь якому разі, про обставини неможливості відповідач зобов`язаний був повідомити заявника. Чого зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.01.2021 року у справі №640/1168/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення», межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального чи процесуального права при вирішенні справи по суті, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нерубайського сільського голови Мишаглі Олега Григоровича залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко