г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1008/26
Номер провадження 2/213/1074/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В: 
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.02.2024 у розмірі 33 796,03 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.02.2024 з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу було відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов Договору. Станом на 08.03.2026 року відповідач має заборгованість у розмірі 33 796,03 грн, яка складається з: 19233,22 грн - заборгованість за кредитом; 13 612,81 грн - заборгованість по відсоткам, 950,00 грн – пеня.
Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.
Сторони в судове засідання не з`явились. 
Одночасно з позовом представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «А-БАНК», проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
09 березня 2026 року даний позов надійшов до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини.
25 лютого 2024 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, становлять договір про надання банківських послуг. 
В Анкеті-заяві зазначено, що проставленням власноручного підпису, клієнт підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.Відповідач  засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій; визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису.
Також 25.02.2024 ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. За умовами якої просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 на таких умовах: вид кредиту – кредитний ліміт на поточний рахунок; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) – 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6.8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Також передбачено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків: 50 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; - 100 грн кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; - 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушеним строком більше ніж на 30 днів.
Заява-анкета та заява на встановлення кредитного ліміту підписанні відповідачем цифровим власноручним  підписом.
За умовами договору банк відкрив відповідачу рахунок та надав картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2031 року; № 4323347367387021, строком дії до грудня місяця 2031 року; № 4323347388195841, строком дії до грудня місяця 2031 року.
Як видно із довідки за лімітами 25 лютого 2024 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн. 04.09.2024 кредитний ліміт збільшено до 20 000,00 грн.
Із паспорту споживчого кредиту «кредитна картка «Зелена», видно, що сума кредиту (ліміту) – від 1 000,00 грн до 200 000,00 грн; строк кредиту – 240 місяців; пільговий період користування кредитним лімітом – до 62 днів за ставкою 0,000001%; базова процентна ставка по кредиту складає 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості за умови її непогашення в пільговий період).Паспорт споживчого кредиту містить електронний підпис відповідача.
З виписки по рахунку відповідача за вказаним кредитним договором видно операції за карткою, зокрема, оплата за придбання товарів, переказ з картки та зарахування коштів на карту, списання відсотків тощо. За період з 25.02.2024 по 08.03.2026 сума витрат по картці становила 92 166 грн, сума зарахувань – 78 584,97 грн, сума комісій: 322,32 грн, кешбек – 6,7 грн.
Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Виписка по кредиту та розрахунок заборгованості розкривають інформацію про сплату відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зокрема дати та суми здійснених платежів.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08 березня 2026 року становить 33796,03 грн, яка складається із: залишок заборгованості за тілом кредиту – 19 217,80 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) – 15,42 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками – 13 612,81 грн (залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість -1418,95 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість – 12 193,86 грн; заборгованість за пенею (штраф) -950,00 грн.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань.	

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідач, підписавши заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг.
Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписана відповідачем із застосуванням цифрового власноручного підпису.
Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі – Положення), цифровий власноручний підпис – власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення).
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Крім цифрового власноручного підпису відповідача, договір має інші особисті відомості, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань.
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Отже, підписавши указаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. 
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Суд виходить з презумпції правомірності та чинності кредитного договору, укладеного 25 лютого 2024 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, у зв`язку з чим не вбачає обґрунтованих підстав для звільнення відповідача від обов`язку повернення позивачу фактично отриманих кредитних коштів (тіла кредиту).
Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла – 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Як встановлено умовами підписаного між сторонами договору, за користування кредитом передбачено сплату процентів за базовою процентною ставкою – 40,8% на рік.
Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом, який був дотриманий кредитором, оскільки саме узгоджена з позичальником процентна ставка в розмірі 40,8% (3,4% х 12) застосована позивачем при нарахуванні заборгованості. Відповідач умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту в повному обсязі не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. 
Разом з тим, суд зазначає, що строк кредитування за кредитним договором від 25 лютого 2024 року – 240 місяців, тому строк повернення кредиту не настав. 
Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі кредитного договору, мають споживчий характер, а тому на них поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема частини 4 статті 16 цього Закону, яка встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. 
Так, абз.1 частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Відповідно до абз.2 вказаної норми закону кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц).
Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу вимоги про дострокове повернення кредитних коштів.
Умовами укладеного між сторонами договору від 25.02.2024, а саме п. 2.1.1.12.10. Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов`язань у цілому або в певній часткі у разі невиконання Клієнтом та \або Довіреною особою Клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим Договором. Однак вказане не позбавляє банк виконати вимоги абз. 2 ч.4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже позивач підстави позовної вимоги про дострокове повернення кредитних коштів не обґрунтував, доказів на підтвердження цих підстав не надав, тому вимога про дострокове стягнення споживчого кредиту є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Таким чином, підлягають стягненню з відповідача прострочене тіло кредиту та нараховані проценти.
При визначенні сум, що підлягають стягненню, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, який є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та містить інформацію про складові заборгованості, їхній розмір, період нарахування. 
Оскільки судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування відповідачу процентів за користування кредитом у розмірі і порядку, передбаченому умовами укладеного між сторонами договору, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача прострочене тіло кредиту в сумі 15,42 грнта проценти в сумі 13 612,81 грн.
Розмір заборгованості за відсотками відповідачем не спростовано, свого розрахунку не надано. 

Щодо вимоги про стягнення пені суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, стягнення пені в період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за тілом кредиту (прострочене) - у розмірі 15,42 грн, проценти – 13 612,81 грн, а всього 13628,23 грн. В стягненні заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19 217,80 грн та у стягненні пені в розмірі 950,00 грн позивачу слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,61 грн (13628,23*2662,40/33796,03).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 628, 629, 634, 638, 639, 1048- 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3-10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 263-265, 274, 279, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 25 лютого 2024 року, яка станом на 08 березня 2026 року становить 13628 (тринадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 23 коп, з яких: 15,42 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 612,81 грн – заборгованість по відсоткам. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 61 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК", юридична адреса: вул. Батумська, буд.11, м. Дніпро, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Дата складення повного тексту судового рішення - 22 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова