Віньковецький районний суд Хмельницької області

Справа № 670/154/26
Провадження № 2/670/223/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року селище Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Мамаєва В.А.
за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Притуляк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла родичка позивача - ОСОБА_2 та після її смерті відкрилась спадщина. ОСОБА_1 приймав участь у похованні тітки. Про наявність заповіту на його ім`я позивач не знав та дізнався про це через півроку, коли знайшов у будинку померлої написаний від руки текст заповіту. Інших спадкоємців за законом немає, оскільки тітка проживала одиноко та своїх дітей не мала. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 отримав відмову через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки він часто хворіє, є інвалідом з дитинства та обмежений у пересуванні, не знав, що на його ім`я складено заповіт. Позивач просить суд визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий трьохмісячний строк, з часу набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .
11.03.2026 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
04.05.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка по батьковій лінії ОСОБА_2 , яка проживала в АДРЕСА_1 , одна, оскільки не мала ні чоловіка, ні дітей. Позивач також проживає в с. Осламів та здійснив її поховання. За життя тітка повідомила, що склала на його ім`я заповіт. Приблизно через 3-4 дні після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини він знайшов у будинку тітки заповіт. Після 2018 року не звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку через відсутність коштів. Знав, що є єдиним спадкоємцем за законом і заповітом, але на протязі шести місяців не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через відсутність коштів. Крім того, не знав, що можна звернутися до нотаріуса і без наявності заповіту.
Представник відповідача Віньковецької селищної ради - Притуляк В.В. у судове засідання не з`явилася, але надіслала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради та не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 15.05.2018 року.
Згідно Свідоцтва про право власності на домоволодіння від 18.10.2001 року ОСОБА_2 належить праві особистої власності домоволодіння в АДРЕСА_1 .
Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 822783 від 15.12.2009 року ОСОБА_2 належить право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га в АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Осламівського старостинського округу Віньковецької селищної ради № 69 від 05.03.2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна.
Згідно заповіту від 12.08.2014 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і все те, що її буде належати на день смерті і на що вона за законом має право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, але пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується листом нотаріуса № 558/01-16 від 17.12.2018 року.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарської Л.А. від 15.04.2026 року № 101/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що проживала поруч із ОСОБА_2 . Позивач шукав заповіт, але знайшов його лише через сім днів після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. У померлої не було чоловіка і дітей, а ОСОБА_1 є її племінником та здійснив її поховання.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що є дружиною позивача. Вони із чоловіком поховали його тітку ОСОБА_2 . У померлої не було чоловіка і дітей. ОСОБА_2 за життя говорила, що склала заповіт на ОСОБА_1 . Після смерті вони шукали заповіт, але знайшли його лише через три дні після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Після 2018 року чоловік не звертався до суду із позовом про визначення додаткового строку через відсутність коштів, оскільки вони обоє не працюють.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до підпунктів 3.1, 3.3 та 3.5 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (надалі Порядок), право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі, засобами поштового зв`язку заяви або заяви, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), постанові Великої Палати Верховного суду від 26.06.2024 р. у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24).
З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18, у п. 50-51 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.06.2024 р. у справі № 686/5757/23 та багатьох інших.
Посилання позивача у позовній заяві на постанову Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 є нерелевантним, оскільки вказаний правовий висновок стосується обставин, коли особа, на яку складено заповіт не знала про наявність заповіту. А по даній справі позивач ще за життя спадкодавиці знав про наявність заповіту, яким спадкодавиця заповіла йому все своє майно, що підтвердив у судовому засіданні позивач та свідок ОСОБА_4 . Тому твердження позивача у позовній заяві про те, що він дізнався про наявність заповіту вже після смерті ОСОБА_2 не відповідає дійсності і не береться судом до уваги.
Також позивач у позові вказує такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: вади здоров`я, хвороба та обмеженість у пересуванні, але на підтвердження цих обставин не надав жодного доказу, тому суд вважає вказані обставини не доведеними, а отже необґрунтованими. У судовому засіданні позивач також посилався на відсутність коштів для подання заяви та незнання того, що він міг звернутися із заявою до нотаріуса без наявності заповіту, але відсутність коштів та незнання законів не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, ці підстави (підстави позову) не були заявлені позивачем до закінчення підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (п. 55-58 Постанови ВП ВС від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (провадження № 14- 50цс24)).
Отже судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , знаючи, що є єдиним спадкоємцем за законом і за заповітом після смерті рідної тітки - ОСОБА_2 , не вчинив активних дії для прийняття спадщини та пропустив шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання до нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 . Позивач не мав перешкод для подання заяви про прийняття спадщини як особисто, так і засобами поштового зв`язку чи технічними засобами електронних комунікацій, а наведені ним у позовній заяві причини не були ним доведені. Тому позов є необґрунтованим і відсутні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 1273 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а отже у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити.
Суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16).
Тому суд вважає, що визнання позову відповідачем за відсутності законних підстав для задоволенню позову не може бути достатньою і самостійною підставою для задоволення позову. Тому суд, приходить до висновку, що у прийнятті визнання відповідачем позову необхідно відмовити.
На підставі ст.ст. 1262, 1268-1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - Віньковецька селищна рада, ідентифікаційний код юридичної особи 04403315, місце знаходження: вул. Соборної України, 15, с-ще Віньківці, Хмельницький район, Хмельницька область.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлене 26.05.2026 року.

Суддя В.А. Мамаєв