Єдиний унікальний номер 341/864/26 
Номер провадження 2/341/792/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:
секретаря судового засідання Матейко О. С., 
представниці позивача ОСОБА_1 (ВКЗ),
відповідачки ОСОБА_2 , 
представниці відповідачки ОСОБА_3 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції справу за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.
установив
14.05.2026 представниця ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження.
У позові просить:
- виключити відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини з актового запису від 07 червня 2022 року № 143 про народження ОСОБА_6 , складеного Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ);
- стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300,0 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з відповідачкою перебували у шлюбі. За час подружнього життя у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням суду шлюб між сторонами розірваний. У червні 2019 року позивач переїхав на постійне місце проживання у с. Єгорівка Прилуцького району Чернігівської області. Ніяких стосунків позивач із відповідачкою не мав. У травні 2022 року, коли позивач перебував на роботі у Чеській Республіці, йому зателефонувала відповідачка і повідомила, що народила дитину від іншого чоловіка. Відповідачка ОСОБА_2 вимагала від позивача, щоб він посвідчив у консульській установі заяву про визнання себе батьком дитини. Проте, позивачу було відмовлено в оформленні такої заяви. У лютому 2026 року відповідачка звернулась до суду з позовом до позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_6 . З цієї позовної заяви позивач дізнався, що він був записаний батьком дитини ОСОБА_6 . Заперечуючи проти стягнення аліментів, позивач подав до відповідачки зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження. Після ознайомлення із зустрічною позовною заявою відповідачка подала до суду заяву про залишення її позовної заяви без розгляду. 
Ухвалою суду від 15 травня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 червня 2026 року, яке відкладено на 23 червня 2026 року.
У підготовче судове засідання 23 червня 2026 року з`явились представниця позивача, відповідачка та представниця відповідачки, представник третьої особи не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи відповідно до норм ст. 128 ЦПК України.
На підставі приписів ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника третьої особи, оскільки така повідомлена про судове засідання, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавала.
У судовому засіданні відповідачка підтримала раніше подане клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_9 як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Клопотання пояснила тим, що вказана особа визнає себе біологічним батьком ОСОБА_6 .
Представниця позивача проти вказаного клопотання заперечила.
Після судового засідання до суду надійшла заява органу РАЦСу, в якій він поклався на розсуд суду щодо залучення ОСОБА_9 у справу.
Розглянувши клопотання сторони відповідачки, суд протокольною ухвалою відмовив у залученні ОСОБА_9 до участі у справі, оскільки рішення у цій справі не стосується прав та обов`язків ОСОБА_9 як, ймовірного, батька дитини.
Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, підтвердила, що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 . Просила відмовити у стягненні з неї витрат на правничу допомогу у розмірі 7300,0 грн повністю. Зазначила, що такі витрати значно завищені. У неї скрутне матеріальне становище, двоє неповнолітніх дітей. Зазначила, що позивач сам не хотів піти у відділ РАЦСУ та написати заяву про виключення даних про нього як про батька дитини. Також, додала, що позивач усе забрав з їхньої спільної хати. Нічого дітям не залишив. Доки старшій спільній дитині не було 18 років позивачу було вигідно мати трьох дітей, оскільки це надавало йому можливість їздити за кордон. Після того, як спільній старшій дитині сторін виповнилось 18 років, позивач звернувся до суду з цим позовом, хоча раніше сам не хотів з`явитись до РАЦСу для вирішення цього питання в адміністративному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
З огляду на те, що відповідачка визнала позов і факт, що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , суд відмовив у призначенні молекулярно-генетичної експертизи, проти чого заперечувала й відповідачка.
У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. Просила позов задовольнити. Оскільки відповідачка позов визнала, представниця позивача просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,0 грн, Судовий збір розподілити відповідно до статті 142 ЦПК України.
Оскільки відповідачка позов визнала, суд за згодою сторін прийняв рішення про розгляд справи у підготовчому засіданні, що відповідає приписам ч. 3 ст. 200 ЦПК України.
Заслухавши учасників, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.
Згідно з копією свідоцтва про зміну імені позивач 25.02.2020 змінив прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » у (а. с. 8).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб підтверджується, що позивач ОСОБА_4 26 серпня 2022 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_12 , актовий запис № 353 (а. с. 9).
У копіях свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їхнім батьком зазначено позивача ОСОБА_5 , а відповідачку ОСОБА_2 – матір`ю (а. с. 10).
Відповідно до змісту копії свідоцтва серії НОМЕР_1 , Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 07 червня 2022 року здійснив актовий запис № 143 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 . Її батьком записано ОСОБА_5 (а. с. 25).
Відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2021 року шлюб між сторонами розірваний (а. с. 12-13).
26 лютого 2026 року ОСОБА_2 подала до суду позов до ОСОБА_13 про стягнення аліментів на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_6 (а. с. 14-15).
Відповідно до відповіді Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області від 12 березня 2026 року на ухвалу суду про надання інформації щодо зміни імені ОСОБА_5 прізвища на ОСОБА_11 та підставу внесення відомостей про батька в актовий запис про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідний відділ повідомляє, що в архіві Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зберігається актовий запис про зміну імені від 25 лютого 2020 року на ОСОБА_5 (після зміни імені – ОСОБА_4 ). При державній реєстрації народження ОСОБА_6 відомості про батька вказано згідно з свідоцтвом про шлюб батьків – ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , оскільки при державній реєстрації народження дитини паспорт батька не пред`являвся (а. с. 16-17). 
Згідно з копією ухвали суду від 21 квітня 2026 року заяву представниці позивачки ОСОБА_2 адвоката Свириди Г. С. про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_13 про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на отримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено без розгляду (а. с. 18-19). 
Згідно зі змістом копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 16 грудня 2023 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 (а. с. 60).
Згідно з копією консультаційного висновку спеціаліста від 04 березня 2025 року ОСОБА_2 встановлено діагноз консолідуючий перелом латерального виростка лівої в/гомілкової кістки. Стан після МОС LСР пластиною. Післятравматична тимчасова комбінована згинально-розгинальна контрактура лівого колінного суглоба (а. с. 61).
Відповідно до копії довідки від 22 січня 2026 року ОСОБА_7 є студентом четвертого курсу денного відділення відокремленого структурного підрозділу «Бурштинський енергетичний фаховий коледж Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу». Контрактна форма навчання. Термін закінчення закладу освіти 01 липня 2026 року (а. с. 63). 
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 статті 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. (ч. 3 ст. 122 СК України).
Отже, суд установив, що ОСОБА_6 народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу сторін. За заявою матері та на підставі свідоцтва про шлюб батьком дитини було записано позивача.
При цьому в адміністратвиному порядку сторони внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 не змогли. 
Згідно зі статтею 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Відповідачка будь-яких доказів спростування вказаних у позовній заяві обставин не надала. Навпаки, визнала позов в повному обсязі.
Таким чином, суд вважає установленим, що відсутнє кровне споріднення між позивачем, записаним батьком, і дитиною ОСОБА_6 .

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Таким чином, суд враховуючи викладене, та той факт, що відповідачка визнала позов в повному обсязі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,0 грн, суд виходить з такого.
З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією ордера на надання правничої допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копією договору про надання адвокатських послуг від 30 квітня 2026 року № 78/26, попередньо (орієнтовним) розрахунком судових витрат на правничу допомогу (адвокатські послуги), відповідно до якого вартість послуг становить 7300,0 грн, а саме: ознайомлення із документами, наданими замовником, усна консультація замовника з виробленням тактики у справі – 1000,0 грн; складання позовної заяви – 4000,0 грн; складання клопотання про призначення судово-генетичної експертизи – 800,0 грн; представництво інтересів замовника у суді (орієнтовно 3 судові засідання) – 1500,0 грн (500,0 грн одне судове засідання).
У судовому засіданні відповідачка заперечила щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу. Зазначила, що така сума витрат є непосильною для неї, оскільки хворіє та оплачує навчання сина. Позивач з дітьми не допомагає.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі N 560/10132/21 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Зважаючи на установлені у цій справі обставини, незначну складність спору, суд, керуючись принципами справедливості та верховенства права, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,0 грн є значно завищеними щодо відповідачки. Тобто, у цьому випадку вартість послуг адвоката є неспівмірною категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг.
Отже, керуючись принципами верховенства права, розумності і справедливості, зважаючи на вирішення справи у підготовчому засіданні, участь предсатвника позивача в режимі ВКЗ, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Таким чином, вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволено частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 532,48 грн, та повернення позивачу з державного бюджету решти 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 532,48 грн.
На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 137, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 

ухвалив

Позов  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини задовольнити повністю.
Виключити запис про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з актового запису Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 07 червня 2022 року № 143 про народження дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 532,48 грн.
Повернути позивачу  ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 532,48 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,0 грн.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 30 червня 2026 року.
Учасники справи:
позивач –  ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; 
відповідачка –  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
третя особа – Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Шевченка, 10, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, ЄДРПОУ 20556917.

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ